Справа № 304/841/26 Провадження № 3/304/402/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	28 травня 2026 року 	м. Перечин	

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М., 

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И Л А:

25 січня 2026 року о 08 годині 30 хвилин на автомобільній дорозі Н-13 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , між населеними пунктами м. Перечин та с. Зарічово, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та особливостей вантажу, не впорався з керуванням, унаслідок чого допустив з`їзд транспортного засобу в кювет. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Крім цього, унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири транспортного засобу, у тому числі неповнолітні діти, отримали тілесні ушкодження.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив наведені в протоколі обставини, при цьому свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо його не карати. 
Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Суддя встановила, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, така також стверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646227 від 21 квітня 2026 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25 січня 2026 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 березня 2026 року, копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , повідомленням заступника начальника відділення поліції №1 О.Гондорчина № 70956-2026 від 14 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху з 28 червня 2025 року по 25 січня 2026 року, постановою про закриття кримінального провадження від 25 березня 2026 року, копією витягу з ЄРДР від 26 січня 2026 року, копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 січня 2026 року, які не викликають в судді сумнівів та узгоджуються між собою. 
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. 
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами. 
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суддя відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини особи, дані про особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також наслідки вчиненого правопорушення.
Суддя враховує, що хоча ОСОБА_1 визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, однак допущене ним порушення Правил дорожнього руху створило підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Зокрема, як убачається з постанови про закриття кримінального провадження від 25 березня 2026 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримали пасажири транспортного засобу, серед яких були неповнолітні діти. Лише характер і ступінь таких ушкоджень, які віднесені до легких тілесних ушкоджень, стали підставою для вирішення питання про відсутність складу кримінального правопорушення, однак зазначене не нівелює підвищеної суспільної небезпечності допущеного порушення Правил дорожнього руху при вирішенні питання про вид адміністративного стягнення.
Крім цього, суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що свідчить про недостатність попередніх заходів впливу для забезпечення належного дотримання ним вимог безпеки дорожнього руху.
За таких обставин застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу не відповідатиме меті адміністративного стягнення, визначеній ст. 23 КУпАП, а саме запобіганню вчиненню нових правопорушень. Тому суддя вважає необхідним та пропорційним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, що відповідатиме характеру вчиненого правопорушення та його наслідкам.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП сплаті підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011. 
Тому, керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 

П О С Т А Н О В И Л А: 

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Призначити йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача – казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA908999980313111256000026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106) 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

  	Суддя:	Гевці В. М.