ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 710/1160/24
провадження № 22-ц/4809/1337/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Акціонерне товариство «Черкасиобленерго»,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2026 року у складі головуючого судді - Щербак О. В., присяжних – Ємець Л. І., Кисличенка В. М., і

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог заяви

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просила визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Шпола Черкаської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , з 01.03.2023.
Заява мотивована тим, що мати заявниці - ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким перебувала у зареєстрованому шлюбі.
ОСОБА_2 з 31 серпня 2022 року працювала на посаді голови правління (керівника) Кредитної спілки «Гарантія» та мала такий режим роботи: кількість робочих днів на тиждень – 5; вихідні дні – субота, неділя; тривалість робочого дня – 8 годин; початок роботи о 8:00, закінчення роботи о 17:00; обідня перерва – 1 година (з 13:00 до 14:00).
20 лютого 2023 року ОСОБА_2 пішла на роботу та не повернулася ввечері додому. З часу зникнення матері заявниці минуло більше року, незважаючи на вжиті заходи, вийти з нею на контакт та встановити місце її перебування виявилося неможливим.
ОСОБА_2 має у власності об`єкти нерухомого майна, зокрема кіоск-павільйон на АДРЕСА_2 .
18 травня 2024 року працівники Шполянської філії ПАТ «Черкасиобленерго» склали на ім`я ОСОБА_2 акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії та акт порушення № 007900.
ОСОБА_1 не має можливості врегулювати спірне питання з енергопостачальною компанією, оскільки у неї відсутні повноваження представляти інтереси матері перед третіми особами. Вона також не може отримати від ОСОБА_2 будь-якої довіреності на вчинення юридично значущих дій, пов`язаних з управлінням майном, через її зникнення, що створює для заявниці безвихідне становище.
Як наслідок кількість питань, що потребують як негайного, так і поступового вирішення, лише зростає, у зв`язку із чим виникла необхідність вжиття заходів з опіки над майном матері, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною заявою.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» про визнання безвісно відсутньою особи відмовлено.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Слободянюка А. І. – залишено без задоволення.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2024 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 09 квітня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Слободянюк А. І., задоволено.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», про визнання особи безвісти відсутньою залишено без розгляду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Слободянюка А. І. задоволено.
Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09 липня 2025 року скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», про визнання безвісно відсутньою особи.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 22.02.2023 виїхала за межі України, є підозрюваною у кримінальному провадженні та перебуває у міжнародному розшуку. 
За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що відсутність ОСОБА_2 за місцем проживання не свідчить про безвісне зникнення, а може бути наслідком свідомого ухилення від органів слідства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Слободянюк А. І., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2026 року та ухвалити нове, яким заяву про визнання безвісно відсутньою ОСОБА_2 задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував положення статті 43 ЦК України.
Зокрема, суд першої інстанції не дослідив усіх передумов, необхідних для визнання особи безвісно відсутньою, а саме: тривалу відсутність ОСОБА_2 за місцем постійного проживання з 20 лютого 2023 року, відсутність будь-яких відомостей про її місцеперебування понад один рік, вжиття заявником усіх можливих заходів для встановлення її місця перебування та наявність у заявника правового інтересу у вирішенні питання про визнання матері безвісно відсутньою.
Судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам, які підтверджують відсутність будь-яких відомостей про ОСОБА_2 за місцем її проживання, зокрема показанням свідків, відповідям органів державної влади, медичних установ, органів РАЦС, поліції та інших органів, з яких слідує, що місцезнаходження особи протягом тривалого часу встановити не вдалося. 
Також суд не врахував, що зникнення особи створює для заявника істотні труднощі у здійсненні прав щодо майна матері, оскільки без встановлення опіки над майном неможливо вирішити питання відновлення електропостачання до належного ОСОБА_2 кіоску-павільйону та здійснювати належне управління цим майном.
Крім того, помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 перетнула державний кордон України та навмисно залишила місце проживання, адже лист міграційної служби підтверджує лише факт оформлення закордонного паспорта, однак не підтверджує його отримання ОСОБА_2 . Виготовлений паспорт для виїзду за кордон не був отриманий особою та підлягав знищенню у зв`язку із закінченням строку зберігання. 
Інформація про перетин кордону стосується особи з іншими паспортними даними та не доводить факт виїзду саме ОСОБА_2 за межі України. Крім того, паспорт громадянина України не є документом, який надає право на виїзд за кордон, а тому висновок суду першої інстанції про перетин кордону на підставі внутрішнього паспорта є необґрунтованим.
Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є підозрюваною у кримінальному провадженні та перебуває у розшуку є помилковим, адже матеріали справи не містять належних доказів набуття нею статусу підозрюваної, зокрема відсутні докази вручення повідомлення про підозру, так само відсутня постанова про оголошення її у міжнародний розшук.
Наведені судом першої інстанції обставини не можуть свідчити про добровільне приховування місця перебування особи та не спростовують факту її безвісної відсутності.
Суд першої інстанції не навів належних мотивів відхилення доводів заявниці, не надав оцінки меті звернення до суду та фактично не розглянув аргументи щодо необхідності захисту майнових прав і законних інтересів заявника. 

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від АТ «Черкасиобленерго» на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство підтримує вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити апеляційну скаргу та переглянути рішення суду першої інстанції.
На адресу Кропивницького апеляційного суду надійшла заява АТ «Черкасиобленерго» в якій товариство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник заявниці адвокат Слободянюк А. І. підтримав доводи апеляційної скарги, представник заінтересованої особи Третяк О. С. підтримав доводи викладені в заяві поданій до Кропивницького апеляційного суду. 

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , яка є громадянкою України, перебуває у зареєстрованому шлюбі, є керівником Кредитної спілки «Гарантія» та власником кіоску-павільйону в с. Сигнаївка Звенигородського району Черкаської області.
Згідно з наданими доказами, ОСОБА_2 з кінця лютого 2023 року не проживає за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання. Відомості про її перебування у закладах охорони здоров`я, бюро судово-медичної експертизи, а також відомості про державну реєстрацію її смерті відсутні.
Представником заявниці були направлені запити до державних органів та установ з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , однак отримана інформація не дала можливості встановити її місце перебування.
Відносно ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою та четвертою статті 190 КК України. За інформацією правоохоронних органів, після перетину державного кордону України 22 лютого 2023 року її місцезнаходження не встановлено, у зв`язку з чим її оголошено в міжнародний розшук.
З інформації Державної міграційної служби слідує, що 11 лютого 2023 року ОСОБА_2 подала документи для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який було виготовлено, однак за його отриманням вона не зверталася.
Допитані судом першої інстанції свідки підтвердили, що востаннє спілкувалися з ОСОБА_2 у лютому 2023 року, після чого будь-яких відомостей про її місце перебування не мають, а зв`язок із нею був втрачений.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць – перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України).
Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (частина перша статті 307 ЦПК України).
Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (частина перша статті 308 ЦПК України).
Безвісна відсутність – це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
За положеннями статті 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці
її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Зазначена норма права передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник
для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання
про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для
її знаходження.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Вказане відповідає висновками Верховного Суду у постановах: від 07 травня
2018 року в справі № 225/1297/17, від 22 листопада 2018 року в справі
№ 225/882/17, від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17, від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц, від 05 червня 2024 року у справі № 183/7128/23, від 11 листопада 2024 року в справі № 229/4416/21.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим 08.10.1996 виконавчим комітетом Сигнаївської сільської ради народних депутатів Шполянського району Черкаської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2 (том 1 а. с. 12).
Відповідно до копії паспорта НОМЕР_2 , виданого 22 січня 2016 року Шполянським РС УДМС України в Черкаській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, та відповідно до копії картки платника податків має РНОКПП (том 1 а. с. 9-11).
05.08.2022 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , виданим 05.08.2022 Шполянським ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ ( м. Київ). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_6 (том 1 а. с. 13).
Згідно відомостей Шполянського відділу ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області від 27.08.2024 вказаний шлюб не розірваний (том 1 а. с. 124).
Відповідно до відомостей (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є керівником з 31.08.2022 Кредитної спілки «Гарантія» (том 1 а. с. 14-18).
ОСОБА_2 на праві власності належить МАФ (кіоск павільйон) за адресою: с. Сигнаївка Шполянського району Черкаської області (том 1 а. с. 19-25).
Працівниками Шполянської філії ПАТ «Черкасиобленерго» 18.05.2024 на ім`я ОСОБА_2 складено акт № 448 технічної перевірки засобів обліку та акт порушення № 007900 від 18.05.2024 (том 1 а. с. 26-30).
Відповідно до копії довідки голови будинкового комітету від 26.07.2024, ОСОБА_1 проживала з батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Після одруження та придбання власного житла проживає окремо. ОСОБА_2 за вказаною адресою з кінця лютого 2023 року не проживає (том 1 а. с. 31).
Представником заявника адвокатом Слободянюком А. І. здійснювались запити до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України, Комунального некомерційного підприємства «Лікарня імен братів М.С. І О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради ОТГ, комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», відділу реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області, Шполянського ВДВС у Звенигородському районі, Звенигородського районного відділу поліції ГУНП України у Черкаській області, Головного управління національної поліції України у Черкаські області (том 1 а. с. 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50 ).
Відповідно до відповіді ЦПМУ ДМС від 24.07.2024 ОСОБА_2 є громадянином України (том 1 а. с. 34).
За змістом відповіді КНП « Лікарня імені братів М. С. і О. С. Коломійченків» Шполянської міської ради ОТГ від 19.07.2024 ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в період з 20.02.2023 по теперішній час не перебувала (том 1 а. с. 43).
КУ « Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» КУ « ЧОБСМЕ» не володіє відомостями щодо громадянки ОСОБА_2 (том 1 а. с. 46).
Актового запису про смерть ОСОБА_2 за інформацією Відділу ДРАЦС у Черкаській області Управління державної реєстрації не виявлено (том 1 а. с. 49).
Згідно відомостей сайту Судової влади України наявні справи , де учасником є ОСОБА_2 (том 1 а. с. 54-58).
Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09.05.2023 у справі № 710/268/23, яке набрало законної сили 13.06.2023, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто заборгованість у розмірі 79 000 доларів США (том 1 а. с. 59-62).
Із відомостей АСВП слідує, що наявне виконавче провадження за вказаним рішенням суду (том 1 а. с. 64).
Відповідно до відповіді ГУ НП в Черкаській області від 25.07.2024 на адвокатський запит, повідомлено, що стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочато кримінальне провадження № 12023250360000209 від 22.02.2023 за частинами 2,3,4 ст. 190 КК України та оголошено їй про підозру. У зв`язку із невстановленим місцем перебування ОСОБА_2 було оголошено у міжнародний розшук, як особу, яка переховується від слідства (том 1 а. с. 65-67).
Аналогічне повідомлення щодо наявності кримінального провадження відносно ОСОБА_2 та перебування такої у розшуку містять відповідь Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 25.07.2024 та Слідчого управління ГУНП в Черкаській області (том 1 а. с. 70,75).
Відповідно до відомостей станом на 30.07.2024 «Розшукові обліки МВС» ОСОБА_2 , 06.05.1977, стаття звинувачення ст. 190, ч. 2, 3 ,4 КК України (том 1 а. с. 71-72).
Із відомостей Шполянського відділу ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області від 27.08.2024 державна реєстрація смерті ОСОБА_2 відсутня (том 1 а. с. 124).
Відповідно до відомостей витягу з реєстру територіальної громади та відповіді № 787919 від 16.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 , 06.05.1977 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 126).
За інформацією Відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) ОСОБА_2 у період з 28.02.2023 по 09.08.2024 перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області, як одержувач пенсії, в зазначений період субсидії та інших соціальних виплат не отримувала (том 1 а. с. 129).
Відповідно до повідомлення Департаменту оподаткування фізичних осіб за ОСОБА_2 в ГУ ДПС у Черкаській області обліковувався об`єкт оподаткування магазин продукти по АДРЕСА_3 , вид права – користування, дата зняття з обліку 08.03.2023; інформація щодо задекларованих доходів стосовно ОСОБА_2 , а також нарахованих та сплачених податків за запитуваний період в ІКС ДПС відсутня (том 2 а. с. 1-4).
Із наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , 22.02.2023 перетнула державний кордон України на «виїзд» у пункті пропуску «ЧОП» потягом «31 Мукачево-Будапешт» (том 2 а. с. 7, 9).
Відповідно до інформації ЦПМУ ДМС України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 11.02.2023 подала в Звенигородському відділі УДМС у Черкаській області документи для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон; 17.02.2023 паспорт персоналізовано; 24.02.2023 паспорт виготовлений та прибув у підрозділ звенигородського відділу УДМС у Черкаській області. Станом на 24.10.2024 ОСОБА_2 до відділу для отримання паспорта не зверталась (том 2 а. с. 14).
За повідомленням Звенигородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області від 20.02.2026 слідчим відділом Звенигородського районного відділу поліції проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 12023250360000203 від 21.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190 КК України. Під час вручення 25.02.2023 письмового повідомлення про підозру ОСОБА_2 , її місцезнаходження встановити не представилось можливим, оскільки за місцем проживання вона відсутня, на контакт телефонним зв`язком не відповідає, та згідно з показаннями дочки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виїхала за кордон і точне місце її перебування невідоме. Під час досудового розслідування отримано інформацію від сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Черкаській області про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно даних Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» 22.02.2023 перетнула державний кордон України у напрямку «виїзд» через пункт пропуску «ЧОП» потягом, використовуючи паспорт громадянина України НОМЕР_2 , після чого на територію України не поверталась, у зв`язку з чим, 17.03.2023 підозрювану ОСОБА_2 оголошено в міжнародний розшук з метою арешту та екстрадиції (том 3 а. с. 143, 144).
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 20.02.2023 ОСОБА_2 не стало, вона зникла, останній раз вони спілкувались 15.02.2023, ОСОБА_2 телефонувала в той день до її зятя привітати з днем народження, тоді вони поговорили востаннє. Після цього вона намагалась їй зателефонувати, але телефон ОСОБА_2 був не в мережі, з того часу вона не знає де та знаходиться, та не спілкувалась з нею особисто. Про роботу не говорили з нею, більше на сімейні теми. Про ситуацію, яка склалась з ОСОБА_2 дізналась вже від людей, які виходили на площу.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що проживає по сусідству з бабусею ОСОБА_2 , спілкувались з нею по сусідству, свята проводили. Бачила останній раз її до зникнення за два тижні приблизно, 20.02.2023. Після зникнення вона намагалась зателефонувати до ОСОБА_2 , проте її телефон був вимкнений. Спілкувалась з її матір`ю, та сказала, що не знає де поділась ОСОБА_2 .
З аналізу наданих учасниками справи доказів та встановлених обставин справи слідує,що напередодні припинення зв`язку з родичами ОСОБА_2 оформила документи для отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а 22.02.2023, згідно з інформацією Державної прикордонної служби України, перетнула державний кордон України у напрямку виїзду. Також наявні відомості про здійснення щодо неї досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення її в міжнародний розшук у зв`язку з невстановленням місця перебування.
Наведені обставини свідчать про наявність об`єктивних даних, які пояснюють відсутність ОСОБА_2 за місцем проживання та дають підстави припускати її свідоме перебування поза межами місця проживання, а тому виключають можливість визнання її безвісно відсутньою у розумінні статті 43 ЦК України.
Суд зауважує, що сам по собі факт тривалої відсутності особи та відсутності зв`язку з нею не є достатньою підставою для визнання її безвісно відсутньою. Наявність у заявниці майнового інтересу щодо управління майном матері також не звільняє від необхідності доведення усіх передбачених законом умов для застосування інституту безвісної відсутності.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував тривалу відсутність ОСОБА_2 за місцем проживання та відсутність відомостей про її місцеперебування понад один рік, суд відхиляє, оскільки зазначені обставини самі по собі не є достатніми для визнання особи безвісно відсутньою без встановлення інших передбачених законом умов. Натомість матеріали справи містять дані, які свідчать про можливий добровільний виїзд особи за межі України та її ухилення від органів слідства.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку показань свідків та відповідей державних органів, адже зазначені докази підтверджують лише відсутність відомостей про місце перебування ОСОБА_2 серед опитаних осіб та установ, однак не спростовують встановлених у справі обставин щодо її виїзду за кордон та перебування у міжнародному розшуку.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував необхідність захисту майнових прав заявниці та вирішення питань щодо належного ОСОБА_2 майна, адже наявність у заявника майнової заінтересованості є лише однією з умов розгляду справи, однак не може бути самостійною підставою для визнання особи безвісно відсутньою за відсутності встановлених законом підстав.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не отримувала паспорт громадянина України для виїзду за кордон, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки вирішальне значення має не факт отримання такого паспорта, а наявні у справі офіційні відомості Державної прикордонної служби України та правоохоронних органів про перетин нею державного кордону України 22.02.2023.
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що інформація щодо перетину державного кордону стосується іншої особи, з огляду на те, що відомості Державної прикордонної служби України містять прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та реквізити паспорта ОСОБА_2 , а належних і допустимих доказів недостовірності цих даних матеріали справи не містять.
Аргументи апеляційної скарги про відсутність належних доказів набуття ОСОБА_2 статусу підозрюваної та оголошення її у міжнародний розшук не впливають на правильність вирішення справи, адже вирішальним для даного спору є те, що матеріали справи містять офіційні відповіді компетентних правоохоронних органів про здійснення кримінального провадження, встановлення факту виїзду особи за межі України та неможливість встановити її місцезнаходження у зв`язку з розшуковими заходами.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2026 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 12.06.2026.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді        С. М. Єгорова

О. І. Чельник