ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4019/25  Номер провадження 22-ц/814/2076/26	Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни на рішення Подільського районного суду м. Полтави від 15 січня 2026 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :
23.09.2025 року представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7123899 від 02.12.2022 року у розмірі 40418,49 грн., яка складається з наступного: 10445,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту та 29973,49 грн. сума заборгованості за відсотками, та судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Рішенням Подільського районного суду м. Полтави від 15 січня 2026 року позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236, 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором № 7123899 від 02.12.2022 року у розмірі 40418,49 грн. та судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., а всього 45840,89 грн.
З вказаним рішенням суду не погодились представник ОСОБА_1 – адвокат Зачепіло З.Я. та подали апеляційну скаргу, в якій прохають скасувати рішення Подільського районного суду м. Полтави від 15 січня 2026 в частині задоволених позовних вимог та ухвали нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Зокрема вказує, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Крім того, зазначає, що відповідач не був повідомлений про зміну кредитора за вказаним кредитним договором. Акцентує увагу суду, що кредитний договір не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем.
У відзиві на апеляційну скаргу Усенко М.І., який діє в інтересах ТзОВ «ФК «Кредит-капітал» прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 02.12.2022 року ТОВ «МІЛОАН» та відповідач уклали кредитний договір № 7123899. 27.04.2023 року укладено договір про відступлення права вимоги № 95-МЛ відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором № 7123899. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 40418,49 грн., яка складається з наступного: 10445,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту та 29973,49 грн. сума заборгованості за відсотками.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі виникли відповідні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору повернуто не було, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №7123899 від 02.12.2022 року.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Згідно статей 626, 627ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті1054,1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2022 року ТОВ «МІЛОАН» та відповідач уклали кредитний договір № 7123899. 27.04.2023 року укладено договір про відступлення права вимоги № 95-МЛ відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором № 7123899. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 40418,49 грн., яка складається з наступного: 10445,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту та 29973,49 грн. сума заборгованості за відсотками.
Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно статті третьої цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно статей 12,13,81ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, колегія суддів погоджується із вищевикладеним висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення у повному обсязі.
Судом встановлено, що 02.12.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7123899, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти та зобов`язалася повернути їх разом із процентами у визначені договором строки.
Також матеріалами справи підтверджується, що 27.04.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги № 95-МЛ, відповідно до якого до позивача перейшли права вимоги за низкою кредитних договорів, у тому числі й за кредитним договором № 7123899.
Разом із тим відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, своєчасного погашення кредитної заборгованості та сплати процентів не здійснила, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.
У зв`язку з порушенням умов кредитного договору за відповідачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 40418,49 грн, з яких: 10445,00 грн — заборгованість за тілом кредиту та 29973,49 грн — заборгованість за нарахованими процентами.
З огляду на встановлені обставини та надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості на користь позивача.

Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Полтави від 15 січня 2026 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2026 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна