Справа № 758/3680/25 
Категорія 67 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року        місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом  ОСОБА_1  (надалі за текстом - позивач) до  ОСОБА_4  (надалі за текстом - відповідач), про поділ спільного майна подружжя.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за час шлюбу сторонами було набуто майно, а відтак, позивач просила суд: 
2. Поділили спільне сумісне майно подружжя, а саме:
- визнати за позивачем право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (надалі за текстом -квартира);
- визнати за відповідачем право власності на 1/3 частину квартири;
- визнати за відповідачем право власності на легковий автомобіль марки HONDA, моделі ACCORD, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі за текстом - Honda Accord);
- визнати за відповідачем право власності на легковий автомобіль марки: HONDA, моделі PILOT, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 (надалі за текстом - Honda Pilot).
Позивач зазначає про наявність підстав для відступлення від засади рівності часток подружжя, адже, відповідач завдавав позивачу фізичне насильство та не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї.
Відповідач заперечує проти позову у частині пропорцій поділу майна та просить суд: 
- визнати за позивачем право власності на 1/2 частини квартири 
- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири;
- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину Honda Accord;
- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину Honda Pilot.
Відповідач вказує, що позивачем не доведено наявності підстав для відступлення від засади рівності часток подружжя. Також, відповідач зазначає, що діти проживають з позивачем в Ірландії, а коли приїжджають до України - у квартирі з відповідачем.
Ухвалою від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.
13.08.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення.
У підготовчому засіданні 13.08.2025 судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 28.01.2026 взяли участь представники сторін та позивач.
Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.
Суд, керуючись приписами ч.1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення оголосивши дату та час його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та дослідивши докази, суд встановив наступне.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11.06.2021 у справі № 758/9952/20 ухвалено розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 12 червня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 552.
У Рішенні від 11.06.2021 у справі № 758/9952/20 встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 552, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб від 12 червня 2009 року серії НОМЕР_5 .
Під час шлюбу у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копіями свідоцтв про народження.
Під час перебування сторін в шлюбі була придбана:
- квартира, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 10.01.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стороженко Я.В., за реєстровим № 2, та Витягом і державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 15944940 від 10.01.2014 року, власник відповідач.
- Honda Accord, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , власник відповідач;
- ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , власник відповідач.
Вартість майна:
- квартири 3 700 000,00 грн, що підтверджується Звітом про оцінку майна від 29.01.2025. Квартира складається із трьох житлових кімнат, житлова площа квартири 48 1 м.кв., загальна площа квартири 86,2 м.кв.
- Honda Accord 827 000,00 грн, що підтверджується Звітом про оцінку майна від 29.01.2025;
- Honda Pilot 817 000,00 грн, що підтверджується Звітом про оцінку майна від 29.01.2025;
Постановами Подільського районного суду міста Києва від 05.02.2018 у справі №758/1403/18 від 01.10.2020, у справі №75/10837/20 від 25.01.2021, у справі №758/527/21 від 19.02.2021, у справі №758/2059/21 та від 17.03.2021 у справі №758/2503/21 постановлено закрити провадження в справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, в зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 758/14499/19, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду від 21.10.2021, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07.08.2025 у ВП НОМЕР_11/2 станом на липень 2025 року у відповідача сукупний розмір заборгованості складає 288 516,30 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як зазначає Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 с. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3ст. 235 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Судом встановлено, що сторонами під час подружжя було набуто: квартиру вартістю 3 700 000,00 грн., Honda Accord вартістю 827 000,00 грн та Honda Pilot вартістю 817 000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно із ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Щодо визнання спільною сумісною власністю квартири, суд зазначає наступне.
Позивач просить суд визнати за позивачем право власності на 2/3 квартири, визнати за відповідачем право власності на 1/3 частину квартири
Відповідач просить суд поділити квартиру порівну.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).
Крім того, у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя "роз`яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1ст. 60 СК).
Так, судом встановлено, а сторонами не заперечується, що квартира була набута у власність відповідача за час перебування сторін у шлюбі, а відтак, є їх спільною сумісною власністю.
Втім, вирішуючи спір у цій частині, суд виходить з того, що частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні, адже, позивачем не надано докази недостатності розміру аліментів, які діти одержують, для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Також, відповідачем не доведено, інші істотні обставини - другий з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, не отримував дохід тощо.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони уклали шлюбний договір або уклали іншу домовленість щодо поділу квартири.
Більше того, Постановами Подільського районного суду міста Києва від 05.02.2018 у справі №758/1403/18, від 01.10.2020 у справі №75/10837/20, від 25.01.2021 у справі №758/527/21, від 19.02.2021 у справі №758/2059/21 та від 17.03.2021 у справі №758/2503/21 постановлено закрити провадження в справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності в зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, що спростовує доводи позивача про завдання їй відповідачем фізичного насильства.
Тому, при поділі вказаної квартири між сторонами суд виходить з рівності часток сторін у справі в об`єкті спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному.
Щодо поділу автомобілів, суд зазначає наступне.
Позивач просить суд:
- визнати за відповідачем право власності на Honda Accord;
- визнати за відповідачем право власності на Honda Pilot.
Відповідач просить суд:
- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину Honda Accord;
- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину Honda Pilot.
При цьому, відповідач не заперечує проти доводів позивача про визнання права власності на автомобілі за відповідачем.
Судом встановлено, що за час шлюбу сторонами було набуто вказані автомобілі, отже такі є спільною власністю подружжя, загальна вартість яких складає 
За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною (п.2 ч. 1 ст. 365 ЦК України).
Враховуючи, позицію сторін та відсутність заперечень сторін у частині цих позовних вимог, суд доходить до висновку про присудження відповідачу автомобілів та присудження позивачу грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно у сумі 822 000,00 грн (827 000,00 грн + 817 000,00 грн = 1 644 000,00 грн / 2 = 822 000,00 грн). 
Підсумовуючи викладене вище, суд задовольняє позов частково.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ;
Визнати за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ;
Визнати за ОСОБА_4 право власності легковий автомобіль марки HONDA, моделі ACCORD, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_8 та легковий автомобіль марки HONDA, моделі PILOT, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію частки розміру ринкової вартості легкового автомобіля марки HONDA, моделі ACCORD, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_8 та легкового автомобіля марки HONDA, моделі PILOT, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 у розмірі 822 000 (вісімсот двадцять дві тисячі) гривень;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень;
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_9 );
Відповідач: ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_10 );
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя         В.В. Гребенюк