Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/10025/24
Провадження №1-кп/523/632/26
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

 
27.05.2026 року Пересипський районний суд м.Одеси в складі: 
Головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №12024162490000573 від 15.04.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10.05.2024 року Суворовським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.309, 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі,

по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в квітні 2024 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 104 по вул. Лузанівській, в м. Одесі, побачив на землі два паперові згортки з грудочкоподібною речовиною білого кольору. Розуміючи, що зазначена грудочкоподібна речовина є психотропною речовиною та достовірно знаючи її властивості, ОСОБА_5 всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклав знайдені паперові згортки з грудочкоподібною речовиною білого кольору за шеврони з двох боків одягненого на ньому светра, тим самим, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі психотропну речовину, з метою особистого вживання без мети збуту до 17:00 15.04.2024 включно.

Після чого, 15.04.2024, в період часу з 17:00 до 17:08 працівниками поліції проведено огляд ділянки місцевості, за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 293, під час якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено два паперові згортки з грудочкоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,941г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісним вмістом 0,748г., яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердив всі обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши що він дійсно в квітні 2024 року знайшов в районі Лузановки 2 згортки з PVP та ніс їх додому для себе, оскільки на той час він ще вживав наркотичні засоби, а зара не вживає. Також пояснив, що зберігав накротичний засіб лише для особистого вживання. У скоєному розкаюється, більше такого не робитиме, просить суворо не карати. 

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєних ним злочинів, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати:
-По ч.2 ст.309 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності притягувався, офіційно не працює, неодружений, задовільно характеризується за місцем мешкання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.
Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання – щире каяття.
Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та приєднати зазначене покарання шляхом поглинання до покарання за попереднім вироком, думку обвинуваченого, який підтримав думку прокурора, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.70,72 КК України.
Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів 4544 гривень – визнані обвинуваченим та підлягають стягненню з останнього.
Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1,4 ст.70, 72 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання за цим вироком, покаранням за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 10.05.2024 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, зарахувати повністю покарання, відбуте за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 10.05.2024 року та вважати ОСОБА_5 відбувшим покарання повністю.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась та скасуванню не підлягає. 
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави – 4544 (чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) - вартість проведеної судової експертизи.
Після набрання вироком законної сили визнану речовим доказом психотропну речовину загальною масою 0,748г – знищити.
Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу. 

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку. 

Суддя: