Справа № 644/1491/26 
Провадження № 3/644/645/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
05 травня 2026 р. м.Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Шевченко С.В. розглянув об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у с т а н о в и в :
08.02.2026 року о 09:45 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 15 по вул. Северина Потоцького в м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога водій відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
08.02.2026 року о 10:44 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 15 по вул. Северина Потоцького в м. Харкові, не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Постановою суду від 05.05.2026 року справи про адміністративні правопорушення щодо  ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.
ОСОБА_1 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
Суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за його відсутності з таких підстав.
Змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 1 статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. 
Керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи викладені обставини, суддя дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про умисний характер його дій, направлений на невиправдане затягування процесу, та має реагувати на вказаний випадок шляхом розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку…
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.
Як убачається із протоколів про адміністративні правопорушення, вони містять всі відомості, передбачені ч. 1 ст. 256 КУпАП. 
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Пункт 2.1 (а) ПДР України зобов`язує водія мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.1 (а) ПДР України передбачена статтею 126 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху України підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586041 від 08.02.2026 року, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення; направленням ОСОБА_1 на огляд до КНП ХОР ОКНЛ з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; постановою Індустріального районного суду м. Харкова від 19 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення; рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ловушкіної Г.; відеозаписом з боді камери поліцейського;
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586050 від 08.02.2026 року; довідкою УПП в Харківській області ДПП про повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення за статтею 126 КУпАП; копією постанови серії ЕНА № 5965893 від 18.10.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого, зокрема частиною другою цієї статті, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та повторно протягом року порушив заборону, встановлену ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.
При накладенні стягнення за допущені адміністративні правопорушення, суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при одночасному розгляді справ щодо кількох адміністративних правопорушень, вчинених однією особою, остаточне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному провадженні є ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Санкція частини п`ятої ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
З довідки про транспортний засіб ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , яку долучено до протоколу вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 та не належить особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання про оплатне вилучення даного транспортного засобу.
Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу правопорушника, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, в розмірі визначеному станом на час вчинення адміністративного правопорушення без оплатного вилучення транспортного засобу, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.2 ст.130, ст. 276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підставі ст. 36 КУпАП накласти на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (отримувач коштів – ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947; банк отримувача – Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету – 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106).
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя С. В. Шевченко