Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:712/4786/26
Номер провадження 2/704/709/26

23 червня 2026 року м. Тальне
Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Москаленко І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, цивільну справу №712/4786/26 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИЛА:
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладених договорів №71931724 від 05.08.2025 року та №6717154 від 15.10.2025 року, відповідачка отримала визначені суми коштів. 
Однак всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснила повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості.
В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суддя розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше.
Суддя, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Щодо договору №71931724 від 05.08.2025 року
Суддею об`єктивно встановлено, що 05.08.2025 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №71931724, відповідно до якого товариство надає позичальниці кредит у розмірі 11000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, дата повернення кредиту – 03.09.2025 року, комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, денна процентна ставка – 0,750%, проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00 % в день, пеня 4% в день.Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора 13167 (а.с.20-23).
Згідно квитанції АТ «Таскомбанк» на картковий рахунок № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 05.08.2025 р., зараховано кошти в сумі – 11000 грн. 00 коп. (а.с.28). 
Також, 03.09.2025 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додатковий договір до договору №71931724 було від 05.08.2025 р. відповідно до якого продовжено строк кредитування на 30 днів, дата повернення кредиту 03.10.2025 року. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - 57821 (а.с.25).
03.10.2025 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додатковий договір до договору №71931724 було від 05.08.2025 р. відповідно до якого продовжено строк кредитування на 30 днів, дата повернення кредиту 02.11.2025 року. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - 57821 (а.с.25).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №71931724 від 05.08.2025 р. станом на 25.02.2026,заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 20199 грн. 25 коп., яка складається з: 7122 грн. 50 коп. – суми основного боргу; 6014 грн. 25 коп. – суми простроченої заборгованості за відсотками, 1650 грн. 00 коп. – простроченої заборгованості за комісією, 5413 грн.10 коп. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування (а.с.18).
Щодо договору №6717154 від 15.10.2025 року
Суддею об`єктивно встановлено, що 15.10.2025 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №6717154, відповідно до якого товариство надає позичальниці кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп., строком на 348 днів, дата повернення кредиту – 27.09.2026 року, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, денна процентна ставка – 0,95 %, пеня 100 грн. в день.Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора 764787 (а.с.30-33).
Згідно копії довідки ТОВ «Європейська платіжна система» та копії платіжної інструкції с4768537-9544-40а7-а613-39с010220247 на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 15.10.2025 р., зараховано кошти в сумі – 2000 грн. 00 коп.(а.с.36). 
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №6717154 від 15.10.2025 р. станом на 24.02.2026,заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 8055 грн. 00 коп., яка складається з: 2000 грн. 00 коп. – суми основного боргу; 1710 грн. 00 коп. – суми простроченої заборгованості за відсотками, 345 грн. 00 коп. – простроченої заборгованості за комісією, 4000 грн.00 коп. – сума заборгованості за пенею (неустойкою) (а.с.29).
Відповідачка зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином...
Проте відповідачка не повернула суму кредиту, тим самим порушила умови договору.
Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
Ч.1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»: До загальних витрат за споживчим кредитом включаються:доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення із відповідачки за кредитними договорами №71931724 від 05.08.2025 року та №6717154 від 15.10.2025 року заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками та комісією за кредитними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення з відповідачки 5413 грн.10 коп. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування за період з 03.11.2025 р. по 21.11.2025 р. за договором №71931724 від 05.08.2025 року, суддя не вбачає за можливе стягнути із відповідачки вказану заборгованість за вищезазначений період часу виходячи із такого.
Відповідно до п. 1.26 договору №71931724: проценти за понадстрокове користування кредитом – грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов Договору.
Згідно п.10.7.1. договору: якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
Виходячи з вищевказаних положень договору, позивач просить стягнути з відповідачки проценти, що по своїй суті є штрафними санкціями, які передбачені ст.625 ЦК України та є мірою відповідальності боржника за порушення ним зобов`язання з повернення кредиту.
Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання (пункт 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору.
Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Наприклад, якщо боржник не сплатив гроші за куплене майно, надані послуги в певній сумі, то прострочення грошового зобов`язання не змінює його розміру, яке залишається без змін незалежно від часу прострочення, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому, наприклад, замовник робіт або послуг, який прострочив їх оплату, має сплачувати проценти річних за статтею 625 ЦК України, розмір яких може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора, а за прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом.
Викладене вище свідчить, що наслідки порушення грошового зобов`язання є однаковими незалежно від того, з якого договору таке зобов`язання виникло: з договору купівлі-продажу, договору про виконання робіт, кредитного договору тощо.
Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.22)).
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачений статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Такі висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином враховуючи вищевикладене, а також той факт, що нарахування заборгованості відповідачці за процентами після 02.11.2025 р. нарахованими за понадстрокове користування за період з 03.11.2025 р. по 21.11.2025 р. за договором №71931724 від 05.08.2025 року є по суті мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання в розумінні положень ст.625ЦК України, суддя приходить до висновку про неможливість їх стягнення.
Щодо стягнення з відповідачки 4000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею за період з 13.11.2025 р. по 22.12.2025 р. за договором договором №6717154 від 15.10.2025 р., суддя не вбачає за можливе стягнути із відповідача вказану заборгованість за вищезазначений період часу виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання…
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про неможливість стягнення заборгованості за пенею та штрафами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Так до матеріалів справи представником позивача долучено копію платіжної інструкції про сплату судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. Крім того представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн., на підтвердження чого надав суду копії відповідних документів (копію договору, витяг з акту №2-мк про приймання-передачі правничої допомоги, акт про отримання правової допомоги, платіжну інструкцію). 
З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).
Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 66,68 %, то відповідно і сума стягнення судового збору та витрат на правову допомогу на користь позивача має бути зменшена на цю різницю, що становить: 1775 грн. 29 коп. судового збору та 3000 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу. 
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суддя
УХВАЛИЛА:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, площа Арсенальна, буд.1Б, м. Київ) суму заборгованості в розмірі 18841 грн. 75 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок одна гривня 75 коп.), зокрема: 
за кредитним договором №71931724 від 05.08.2025 року в розмірі 14786 грн. 65 коп. (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 65 коп.) з яких 7122 грн. 50 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6014 грн.25 коп. сума заборгованості за процентами; 1650 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією; 
за кредитним договором №6717154 в розмірі 4055 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.) з яких з яких 2000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1710 грн.00 коп. сума заборгованості за процентами; 345 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією. 
У задоволенні решти позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, площа Арсенальна, буд.1Б, м. Київ) судовий збір в сумі – 1775 грн. 29 коп. (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять гривень 29 коп.) та 3000 грн. 60 коп.( три тисячі гривень 60 коп.) витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд.1, код ЄДРПОУ 39861924.
Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Москаленко