ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №335/792/26 Головуючий в 1 інст. Макаров В.О.
Провадження №33/807/590/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кузнецова П.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузнецова П.М. на постанову судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 48000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 15 січня 2026 року о 13 год. 20 хв., в м. Запоріжжі, за адресою: вул. Незалежної України, біля будинку 76, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом МТЗ 80.1.57 державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА №4211632 від 06.03.2025 р. за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.l ПДР України, відповідно до яких, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у зв`язку з чим працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567440 від 15.01.2026 р. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 15 січня 2026 року о 13 год. 20 хв., в м. Запоріжжі, за адресою: вул. Незалежної України, біля будинку 76, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом МТЗ 80.1.57 державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у зв`язку з чим здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб BMW X3 державний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.
Також, 15 січня 2026 року о 13 год. 20 хв., в м. Запоріжжі, за адресою: вул. Незалежної України, біля будинку 76, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом МТЗ 80.1.57 державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у зв`язку з чим здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_4 , водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3 ПДР України, відповідно до яких, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Внаслідок чого, працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення від 15.01.2026 серій ЕПР1 № 567373 та ЕПР1 № 567413, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції в частинні притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, адвокат Кузнецов П.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що судом при прийняті рішення не взято до уваги обставини справи та нормативно – правові акти, які діють під час воєнного стану в Україні.
Посилається на обставини отримання ОСОБА_1 двох посвідчень водія на право керування як легковим ТЗ, так і посвідчення водія – тракториста, виданого у 1996 році «Держтехнаглядом» і не виконання органом державної влади, у т.ч. і правоохоронними органами вимог Положення «Про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого Постановою КМУ від 2 квітня 1994 р. № 217 Порядку позбавлення трактористів-машиністів права на керування тракторами, комбайнами, іншими самохідними, сільськогосподарськими машинами затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України від 01.04.2010 р. № 165 (далі Порядок № 217, Наказ МАПУ № 165), що не повинно покладатися у провину ОСОБА_1 .
Наголошує, що розбіжність між нормами чинного законодавства України під час дії воєнного стану, зокрема КУпАП та наведеними нормативно – правовими КМУ, Міністерства аграрної політики України та належного виконання працівником КП «ЕЛУАШ» своїх обов`язків з розчищення тротуарних доріг м. Запоріжжя, на думку ОСОБА_1 вирішено не на користь громадянина України, що і є порушенням справедливого розгляду справи.
Наголошує, що судом не взято до уваги відсутність умислу на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та обізнаності особи про будь-яку заборону на керування трактором і неможливості в законний спосіб виконувати свої обов`язки за посадовою інструкцію на Комунальному підприємстві. ОСОБА_1 будь-яким рішенням суду, відповідно до вимог чинного законодавства України не позбавлявся права керування трактором та має діюче посвідчення тракториста – машиніста, яке у нього не вилучалося. Отже, ОСОБА_1 і не було відомо про існування такої заборони в користуванні, оскільки жодного рішення з даного приводу не приймалось.
Вважає, що прогалини в Законі та порушення вчинені не водієм трактору марки МТ3 80.1.57 державний номерний знак НОМЕР_2 , не можуть бути включені до вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Стверджує, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок про факт керування ОСОБА_1 трактором саме на проїзній частині, оскільки керування трактором на тротуарі не є порушенням КУпАП в даному випадку з урахуванням Постанови КМУ від 2 квітня 1994 р. № 217, якою визначено, що у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, а також протягом 90 днів з дня його припинення чи скасування особи, які мають національне посвідчення водія України на право керування транспортними засобами категорій C1, C, D1, D (однієї або декількох), з дати видачі якого минуло не менше трьох років, мають, мають право керувати, крім права виїзду на вулично – дорожню мережу, машинами категорій А1, А2, В1, В2, В3 тракториста машиніста.
Звертає увагу, що трактор марки МТ3 80.1.57 перебував не на проїжджій частині, а на тротуарі, оскільки повинен був очищати сніг для зручності пересування пішоходів. При цьому, яким чином трактор був доставлений до місця ДТП, працівники УЦПП не з`ясували.
Наполягає, що судом при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не взято до уваги відомості зазначені у примітці до ст. 121 КУпАП, якою визначено, що під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1- 128-1, частинах першій і другій статті 129 , статтях 132-1, 133-1 , 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби. Посилання на ст. 130 КУпАП відсутнє.
Отже, ОСОБА_1 і не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП за керування трактором, правом на керування яким він, відповідно до вимог чинного законодавства України не позбавлявся, оскільки раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Вважає, що трактор марки МТЗ 80.1.57 державний номерний знак НОМЕР_2 , не є транспортним засобом, у т.ч. відповідно до отриманого посвідчення тракториста - машиніста (1996р.) та примітки до ст. 121 КУпАП. 
Просить скасувати постанову судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 4 лютого 2026 року в частинні притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причину його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що копія оскаржуваної постанови суду ні ОСОБА_1 , ні його захиснику не надсилалася. За заявою апелянта постанова суду була отримана 20 лютого 2026 року.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року.
Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Кузнецов П.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наголосив на колізії норм права, які вказані ним в апеляційній скарзі. Зазначив, що ОСОБА_1 не позбавляли права керування трактором засобами.
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника. Просив не позбавляти його права керування трактором, оскільки дане право керування є його єдиним джерелом доходу. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався, оскільки проаналізував усі докази в їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення лише в частині ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 567440 від 15 січня 2026 року підтверджується:
- довідкою ст. інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП капітана поліції Д. Курлікової, відповідно до якої ОСОБА_1 має повторність за ст. 126 КУпАП (а.с. 10);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4211632 від 6 березня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік постановою судді Шевченківського районного суду від 15 жовтня 2024 року, керував транспортним засобом ВАЗ21013 н.з. НОМЕР_5 6 березня 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. (а.с.13);
- відеозаписом події (14).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Твердження сторони захисту про необізнаність ОСОБА_1 про будь-яку заборону на керування трактором, суддя апеляційного суду відхиляє з огляду на зафіксовані відеозаписом події обставини, які засвідчують обізнаність ОСОБА_1 про наявність рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами та в подальшому складання відносно нього постанови за ст. 126 КУпАП (час запису 00:28:07). 
На доводи захисника про те, що ОСОБА_1 будь-яким рішенням суду, відповідно до вимог чинного законодавства України не позбавлявся права керування трактором та має діюче посвідчення тракториста – машиніста, яке у нього не вилучалося слід зазначити наступне.
Відповідно до положень п. 10.1 ПДР України затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Позбавлення права керування — це вид адміністративного стягнення, що застосовується виключно за рішенням суду за порушення законодавства у сфері безпеки дорожнього руху.
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4211632 від 6 березня 2025 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Отже, ОСОБА_1 вищевказаним рішенням суду був позбавлений права керування будь-якими транспортними засобами в цілому, а не певною категорією транспортним засобів. При цьому, 6 березня 2025 року керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права. А отже, працівниками поліції 15 січня 2026 року правомірно був складений протокол серії ЕПР1 № 567440 за порушення ОСОБА_1 п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Одночасно слід зазначити, що наявність у розпорядженні ОСОБА_1 посвідчення водія тракториста, виданого у 1996 році не спростовує факту вчинення ним правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію його дій.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених обставин, суттєво не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.
Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, суддя апеляційного суду не вбачає, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,- 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Кузнецову Павлу Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Кузнецова Павла Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 335/792/26