П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5937/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
13 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 23.02.2024 № 19/975 в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 250-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2011), та раніше отриманою сумою одноразової грошової допомоги (199 833,12 грн) в сумі 35416,88 грн;
- зобов`язати призначити та виплатити передбачену статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 17.08.2023 третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведеної на рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленої протоколом від 23.02.2024 № 19/975, виплати.
Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, з неправильним тлумаченням та застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач у періоди з 01.08.1995 по 21.03.2011 та з 26.02.2022 по 27.06.2023 проходив військову службу у збройних Силах України, що сторонами не спростовується.
Також встановлено, що з військової служби первинно позивача було звільнено з 21.03.2011.
В подальшому, відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 26.02.2022 № 24 позивача призвано на військову службу під час мобілізації, яку він проходив до 27.06.2023 (наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.06.2023 № 192).
Відповідно до виписки із Акта огляду МСЕК серії 10ААА № 681275 позивачу 18.03.2011 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності "Так, пов`язано з проходженням військової служби", інвалідність встановлено до квітня 2012 року.
За свідоцтвом про хворобу Госпітальної ВЛК ВМКЦ ЦР № 153, Актом огляду МСЕК від 15.03.2011 № 343 під час проходження військової служби позивачем отримано захворювання "Хронічний гепатит, асоційований з вірусом гепатиту В, мінімального ступеня активності. Гіпертонічна хвороба першої стадії. Хронічний комбінований геморой першого ступеня, стадія нестійкої ремісії. Обмежений остеохондроз шийного та поперекового відділів хребта без больового синдрому та порушення функції. Простий короткозорий астигматизм правого ока в 1,0Д при гостроті зору 1,0 з корекцією на праве око та 1,0 без корекції на лік око.". У згаданому свідоцтві (п.13) на підставі статей 4-в, 39-в графи ІІІ Розкладу хвороб вказано, що позивач обмежено придатний до військової служби.
Сторонами не спростовується, що у зв`язку із встановленням у 2011 році ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби" позивачу було призначено та проведено виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 199 833,12 грн.
Відповідно до довідки до Акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 675356 позивачу 23.08.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною інвалідності визначено "Захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини", інвалідність встановлено до 01.09.2024.
Згідно з даними Довідки ВЛК від 07.10.2022 № 1983, позивачем набуто захворювання, яке пов`язано з захистом Батьківщини, а саме діагностовано: "Гіпертонічна хвороба другої стадії (гіпертонія лівого шлуночка, потовщення комплекс інтима-медіа правої загальної сонної артерії 1, 1 мм, ангіопатія сітківки обох очей), ступінь другий. Ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. Недостатність мітрального клапану з регургітацією першого ступеня. СН 0". У цій же довідці на підставі статті 38б,40в, 4в, 64г, 23в, 66в, 68в ІІІ Розкладу хвороб вказано, що позивач обмежено придатний до військової служби.
01.09.2023 позивач звернувся із заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив виплати йому одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.
Листом від 05.10.2023 № 952/9/10125 ІНФОРМАЦІЯ_4 направив на адресу відповідача висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 23.02.2024 № 19/975, відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі різниці між 250-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2011), та раніше отриманою сумою одноразової грошової допомоги, у зв`язку із зміною причинного зв`язку інвалідності на підставі довідок МСЕК серії 10ААА № 681275 від 15.03.2011 та серії 12ААГ № 675356 від 17.08.2023.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, вважаючи, що має право на призначення відповідної грошової допомоги у розмірі 250-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2023, а у не розмірі різниці між розміром попередньо призначеної допомоги у 2011 році та допомоги призначеної у 2023 році, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. 
За нормами частини першої статті 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.
Згідно статті 41 Закону України № 2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ, в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з норами пп. 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пунктом "б" частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований статтею 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який вперше запроваджений з 01 січня 2014 року шляхом доповнення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" статтею 16-3 (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04 липня 2012 року № 5040-VI).
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п. 2 Порядку № 975).
Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;
у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
З огляду на це, встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.
Відповідно до пп. 1 п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;
Згідно з пунктом 8 Порядку № 975 (в редакції, чинній на момент встановлення позивачу інвалідності (23.08.2023) та абзацу 1 зазначеного пункту, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
При цьому Порядком № 975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності під час повторного огляду, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності II групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.
Зазначений висновок узгоджується з правової позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 08.04.2024 у справі № 240/512/22, від 08.05.2024 у справі № 240/17749/20 та від 18.06.2024 у справі № 240/20065/20.
Згідно із пунктом четвертим статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, яка набрала чинності з 01 січня 2014 року, було передбачено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
В той же час Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" від 29 липня 2022 року № 2489-IX, внесено зміни до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункт 4 статті 16-3, зокрема абзац перший цього пункту викладено в такій редакції: "Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).".
Вказані зміни набули чинності з 25.08.2022.
Таким чином станом на дату прийняття оскаржуваного у цій рішення від 23.02.2024 пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначав, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, каліцтв).
При цьому в цій же нормі права використано словосполучення "наступний огляд" (а не "повторний огляд", який передбачено для випадків, коли після висновку МСЕК на підставі цього ж поранення повторно досліджується його вплив на стан здоров`я).
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу відповідно до виписки із Акта огляду МСЕК серії 10ААА № 681275 18.03.2011 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності "Так, пов`язано з проходженням військової служби", інвалідність встановлено до квітня 2012 року. Підставою встановлення інвалідності визначено такі захворювання "хронічний гепатит" та "остеохондроз". 
Сторонами не спростовується, що у зв`язку із встановленням у 2011 році ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби" позивачу було призначено та проведено виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 199833,12 грн.
Відповідно до довідки до Акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 675356 позивачу 23.08.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною інвалідності визначено "Захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини", інвалідність встановлено до 01.09.2024. Підставою встановлення інвалідності за даними довідки ВЛК від 07.10.2022 № 1983 визначено такі захворювання "гіпертонічна хвороба" та "Ішемічна хвороба". 
В матеріалах справи міститься лист Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 09.04.2024 № 5/0/03-02/02, за змістом якого ІІІ група інвалідності позивачу первинно встановлювалась з 15.03.2011 по 01.05.2015 за діагнозом "Хронічний гепатит" та "Остеохондроз", а з 17.08.2023 по 01.09.2024 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності по "Гіпертонічній хворобі" та "Ішемічній хворобі".
Слід зазначити, що нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975, якими врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як зміна причинного зв`язку настання інвалідності.
Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям "одноразова грошова допомога", яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.
Натомість вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). 
З огляду на вищезазначене, слід дійти висновку про те, що, виплативши позивачу різницю між 250-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2011), у зв`язку зі зміною причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 10ААА № 681275 від 15.03.2011 та серії 12ААГ № 67356 від 23.08.2023, в сумі 35416,88 грн, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові від 14.11.2024 по справі № 560/419/24.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.