ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 362/8575/25
Провадження № 2/362/1369/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Медведєва К.В.,
за участю секретаря Бацула Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Ковалівської сільської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, третя особа Приватний нотаріус Майшмаз Сергій Федорович Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства до Ковалівської сільської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської областів якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 – житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами загальною площею 102,4 кв. м, житловою площею 59,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтуванні позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача – ОСОБА_2 . У встановлені строки позивач звернулась до Приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіМайшмаз Сергія Федоровича із відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 8/2024.
Позивач зазначає, що 26 серпня 2025 року у приватного нотаріуса позивач отримала: свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер: 3221488101:01:026:0008, цільове призначення якої: 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчене Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіМайшмаз С.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 1034 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,0557 га, кадастровий номер: 3221488101:01:026:0009, цільове призначення якої: 01.03. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчене Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіМайшмаз С.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 1035.
Також 26 серпня 2025 року, позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 127/02-31, з якої вбачається, що Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіМайшмаз С.Ф.відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами загальною площею 102,4 кв. м, житловою площею 59,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок згідно вимог ст. 182 ЦК України.
За твердженням позивача, померлий, ОСОБА_2 в 1989 році побудував житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя, померлий встиг отримати рішення № 41 від 06 вересня 2011 року Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, яким на підставі погосподарської книги домогосподарства в АДРЕСА_1 було вирішено визнати право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та оформити технічний паспорт на житловий будинок ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але померлий ОСОБА_2 не встиг зареєструвати право власності у встановленому законом порядку. Фактично, даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, кадастровий номер 3221488101:01:026:0008, на яку позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 20 січня 2026 року.
В судових засіданнях 20 січня 2026 року, 03 березня 2026 року оголошувалися перерви до 03 березня 2026 року та до 07 квітня 2026 року відповідно.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 травня 2026 року.
В судове засідання 07 травня 2026 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.
Представник Ковалівської сільської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської областів судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутності за наявними документами та доказами у справі, проти задоволення позову не заперечив.
Приватний нотаріус Майшмаз Сергій Федорович Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіу судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив проти задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні 07 травня 2026 року суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, та повідомив що оголошення рішення відбудеться 18 травня 2026 року.
Оголошення рішення 18 травня 2026 року не відбулось у зв`язку з хворобою судді, тому судове рішення оголошується в перший робочій день судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутністю відзиву відповідачами, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2023 року.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб 26 серпня 1989 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ).
Спадкоємцем до майна померлого є позивач, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та спадковою справою № 8/2024.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НКА № 445711 посвідченого 26 серпня 2025 року Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіМайшмаз С.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 1034, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_1 та свідоцтво видано на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер: 3221488101:01:026:0008, цільове призначення якої: 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
До кола спадкового майна входить також житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами загальною площею 102,4 кв. м, житловою площею 59,2 кв. м, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, кадастровий номер: 3221488101:01:026:0008 за адресою: АДРЕСА_1 
За час свого життя померлий не здійснив державної реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок. А відтак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ з відповідною реєстрацією на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 127/02-31 від 26 серпня 2025 року виданої Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської областіМайшмаз С.Ф..
Згідно технічного паспорту № 556, виданого на ім`я ОСОБА_2 , житловий будинок літера «А», прибудова «а», ґанок, сарай - літня кухня «Б», погріб «під Б», туалет-душ «Т», огорожа «ОО», криниця «к», заінвентаризовано на ОСОБА_2 та технічний паспорт був виданий 10 серпня 2011 року.
Відповідно до довідки № 622 від 13 жовтня 2025 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомляє, що станом на 31.12.2012 року, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Нерухоме майно за вищевказаною адресою заінвентаризовано на ім`я ОСОБА_2 , інвентаризаційна справа № 556.
Як вбачається із спадкової справи № 8/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Факт наявності даного будинку померлому підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок складеного станом на 09 серпня 2011 року, однак, право власності на житловий будинок не зареєстровано.
У зв`язку з відсутністю документа, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутися до суду, для встановлення за позивачем, як спадкоємцем померлого ОСОБА_2 права власності на вказаний будинок.
Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину на житловий будинок не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.
Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.
Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого цивільного законодавства України та враховуючи той факт, що померлий ОСОБА_2 дійсно набув право на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами загальною площею 102,4 кв. м, житловою площею 59,2 кв. м, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, кадастровий номер: 3221488101:01:026:0008 за адресою: АДРЕСА_1 , але за життя не встиг зареєструвати право власності на житловий будинок, ОСОБА_1 в силу вимог ст. 1268 ЦК України за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може в зв`язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 19, 77-81, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до Ковалівської сільської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, третя особа Приватний нотаріус Майшмаз Сергій Федорович Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 102,4 кв. м, житловою площею 59,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 25 травня 2026 року.

Суддя К.В. Медведєв