МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 р.  	№ 400/2236/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання відмови, викладену в листі від 22.02.2026 року № 642/ВихЗВГ/394 протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
-визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 , викладену у листі від 22.02.2026 року №642/вихЗВГ/394, у наданні позивачу направлення на медичний огляд ВЛК;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт позивача від 13.02.2026 року про надання йому направлення на медичний огляд ВЛК та надати позивачу направлення на медичний огляд ВЛК.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач звертався із рапортом до відповідача щодо забезпечення надання йому законної можливості проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби, однак відповідач листом від 22.02.2026 року відмовив у наданні направлення зазначивши, що у надісланих медичних документах відсутні рекомендації до проходження ВЛК військовослужбовцем ОСОБА_1 , отже підстави для задоволення звернення відсутні.
Ухвалою суду від 06.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 01.04.2026-11:45 год.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив, з огляду на що, розгляд спору здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 
ВСТАНОВИВ:
Позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 як військовозобов`язаний.
У жовтні 2025 року посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 затримали і направили позивача до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 для медичного огляду з метою визначення його придатності до військової служби.
03.10.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 був виданий наказ №761 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період", згідно з яким солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлено до Військової служби НОМЕР_1 .
05.12.2025 року позивача згідно направлення Військової частини НОМЕР_1 позивача було направлено на стаціонарне лікування до Військової частини НОМЕР_2 з діагнозом "Зріла катаракта ОD. Міопічний астигматизм OS (до 2,0OD)".
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №27 від 12.01.2026, з 05.01.2026 по 12.01.2026 р. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у мікрохірургічному відділенні філії "Центр офтальмології та мікрохірургії ока" КНП Миколаївська обласна клінічна лікарня" МОР, де йому був визначений діагноз: Ускладнена післятравматична центральна катаракта, фіброз передньої капсули кришталика правого ока. Ускладнена (п/травматична) початкова катаракта, змішаний астигматизм лівого ока.
13.02.2026 позивач склав рапорт на ім`я командира 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 про надання направлення на медичний огляд ВЛК та направив на поштову адресу Військової частини НОМЕР_1 .
Листом від 22.02.2026 року №642/вихЗВГ/394 відповідач повідомив, що у надісланих медичних документах відсутні рекомендації до проходження ВЛК військовослужбовцем ОСОБА_1 , отже підстави для задоволення звернення відсутні.
Позивач вважає приправною відмову відповідача, яка полягає у повному ігнорування стану його здоров`я та його фізичних можливостей щодо повної придатності до проходження військової служби та направленні на повторний огляд ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби в усіх, без виключення, родах військ, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (з наступними змінами та доповненнями; далі - Закон №2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із ч.2 ст.2 Закону №2232 проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Одним з різновидів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч.6 ст.2 Закону №2232).
Як передбачено частиною чотирнадцятою цієї ж норми виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з абзацом тринадцятим ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України» №1933-XII від 06.12.1991 року (з наступними змінами та доповненнями), особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (з наступними змінами та доповненнями; далі Положення №402).
Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (абзац перший п.1.2 розділу І Положення №402).
Пунктом 1.3 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи, серед іншого, є: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Відповідно до абзацу першого п.6.1 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Відповідно до абзацу другого цієї ж норми передбачено, що прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
У разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) (абзац перший п.6.4 розділу ІІ Положення №402).
У період з 05.01.2026 року по 12.01.2026 року позивач проходив лікування у мікрохірургічному відділенні філії "Центр офтальмології та мікрохірургії ока" КНП Миколаївська обласна клінічна лікарня" МОР, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №27 від 15.01.2026 року. У виписці з медичної картки стаціонарного хворого не зазначено про рекомендацію проходження огляду військово-лікарською комісією.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із рапортом від 13.02.2026 року про направлення його на медичне обстеження ВЛК.
Суд зазначає, що абзацом першим п.6.4 розділу ІІ Положення №402 передбачений чіткий порядок направлення військовослужбовця на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби під час обстеження у нього захворювання або лікування у закладі охорони здоров`я (установі).
Основна умова таке направлення може бути здійснене за наявності подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи)
Суд звертає увагу, що у згаданих раніше виписках з медичної карти позивача, які наявні в матеріалах справи, відсутні будь-які записи щодо подання начальників лікувальних відділень, в яких він обстежувався, цих медичних закладів щодо направлення його на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби.
Тому у командира військової частини не існувало підстав для видачі направлення про проходження огляду військово-лікарською комісією.
Відтак, на переконання суду, у даному випадку позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими.
Таким чином у задоволенні позову належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови, викладену в листі від 22.02.2026 року № 642/ВихЗВГ/394 протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар