Номер провадження: 33/813/1174/26
Номер справи місцевого суду: 504/698/26 
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання – Губарі Д.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Доброславського районного суду Одеської області від 16.04.2026 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, громадянина України, ФОП, одруженого, має на утриманні 4 н/л дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.04.2020 р. органом 4832, ІПН НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Судом першої інстанції встановлено наступне, інспектором УПП в Одеській області Шибким І.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581116, згідно якого 02.02.2026р. о 07:05 год. за адресою: Одеська область Одеський район траса М14 «Одеса-Миколаїв», 50 км., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi A6» н/з НОМЕР_3 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» н/з НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ст.124 КУпАП.
Зазначеною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:
- ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР не допускав;
- у долученій до протоколу схемі ДТП, вказані два об`єкти, що позначають місце зіткнення, проте такі об`єкти знаходяться в межах різних смуг руху автомобілів, що виключає можливість встановлення вини водія ОСОБА_1 у ДТП. Також у схемі ДТП немає жодних даних про слідову інформацію у відповідних місцях зіткнення. Крім того, працівниками поліції не було встановлено орієнтовне місце зіткнення транспортних засобів;
- пояснення водіїв транспортних засобів щодо обставин ДТП є взаємовиключними в частині місця зіткнення автомобілів;
- судом першої інстанції при прийнятті постанови встановив вину ОСОБА_1 на підставі неналежних доказів, а в матеріалах справи відсутні належні докази того, що саме ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, недотримався безпечного інтервалу та здійснив виїзд на зустрічну смугу де відбулось зіткнення.
Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Позиції учасників судового розгляду
Розгляд справи проведено без участі потерпілого ОСОБА_2 , який будучи неодноразово повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явився, двічі надсилав заяви в яких просив провести судове засідання без його участі, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду залишити без змін.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, постанову суду скасувати.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Мотиви апеляційного суду
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, визначені статтями 247 і 280 КУпАП, з урахуванням положень ст.250 КУпАП.
В свою чергу, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду не виконані наведені вище вимоги закону, оскільки суддя допустив неповноту судового розгляду, не дослідив належним чином докази по справі, дійшов необґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР та безпідставно прийняв рішення про винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2026 року інспектором УПП в Одеській області Шибким І.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581116, згідно якого 02.02.2026р. о 07:05 год. за адресою: Одеська область Одеський район траса М14 «Одеса-Миколаїв», 50 км., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi A6» н/з НОМЕР_3 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» н/з НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
До протоколу долучені схема ДТП, два пояснення водіїв, копія протоколу на водія ОСОБА_2 (а.с.1-5).
У письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.02.2026 року не визнав, зазначив, що рухався з по трасі Одеса-Миколаїв, біля населеного пункту Сичавка, під час руху на власному автомобілі «Audi A6» н/з НОМЕР_3 , йому на зустріч виїхав автомобіль «Mitsubishi Lancer» н/з НОМЕР_4 , в результаті чого його автомобіль отримав значні ушкодження. Зіткнення водій пояснив об`їздом ям на дорозі. В його автомобілі пошкоджену ліву сторону та бокове дзеркало.
Водій ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказав, що рухався біля села Сичавка в напрямку м. Одеси, він рухався в своїй полосі не виїжджаючи на зустрічну смугу получив удар від авто Ауді сірого кольору, з державним номером НОМЕР_3 , водій якої, після приїзду поліції почав звинувачувати його в тому, що він виїхав на зустрічну смугу, але цього не було.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обстави ДТП є взаємовиключними в частині місця зіткнення транспортних засобів. Водій ОСОБА_2 вказує, що під час зіткнення ТЗ він перебував в своїй смузі руху, водій ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 виїхав на його смугу руху.
Жодних інших доказів на підтвердження обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення у матеріалах справи не міститься, зокрема фототаблиці до схеми ДТП та пояснень свідків, відеозаписів із портативних відеореєстраторів до матеріалів справи не долучено.
З метою з`ясування вищевказаних протиріч в поясненнях водіїв - учасників ДТП, апеляційним судом досліджено долучену до адміністративних матеріалів схему місця ДТП.
Однак, при дослідженні вказаної схеми, апеляційним судом встановлена її невідповідність Інструкції, оскільки вона складена без зазначення конкретного місця зіткнення транспортних засобів, що перешкоджає встановити де саме відбулось зіткнення (з урахуванням суперечливих пояснень водіїв - учасників ДТП).
Окрім того, на схемі місця ДТП всупереч вимогам Інструкції не відображені інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту.
У зв`язку з наведеними обставинами неможливо точно встановити фактичні обставини ДТП, а саме дійсне місце його вчинення та причетність водія транспортного засобу, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення до вказаного ДТП.
Наведене позбавляє суд апеляційної інстанції можливості встановити наявність в діях ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху що призвели до ДТП, що сталася за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а отже - встановити наявність підстав для притягнення останнього до відповідальності за статтею, що йому інкримінується.
Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Також, відповідно до вимог ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Відтак, на підставі аналізу наявних матеріалів справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наявні докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 КУпАП поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим оскаржувана постанова піддягає скасуванню, а провадження по справі піддягає закриттю у зв`язку відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанову суду 1-ої інстанції щодо ОСОБА_1 – скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Доброславського районного суду Одеської області від 16.04.2026 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.
Постановити нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець