П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24997/23	

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,
повний текст судового рішення
складено 22.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючої судді Голуб В.А.,
суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року у справі № 420/24997/23 щодо прийняття в частині звіту про виконання судового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про:
визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладене у листі № 2100-0209-8/6471 від 15.03.2023 про перерахунок пенсії;
визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно розрахунку боргу за період з 01.02.1998 на момент нарахування пенсії на 01.03.2023;
зобов`язання відповідача:
здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу за період з 01.02.1998 по теперішній час, з урахуванням індексації та автоматичних або масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.ст. 63, 64 Закону № 2262-XII з врахуванням постанови КМУ № 45 від 13.02.2008, постанови КМУ № 704 від 30.08.2017, постанови КМУ № 713 від 14.07.2021, постанови КМУ від 16.02.2022 № 118, постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 в редакції, дійсної на момент нарахування пенсії позивачу,?з?нарахуванням?компенсації?втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача з 01.02.1998 та по теперішній час;
включити позивача у список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, подати список та отримати довідки від відповідного органу, який уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ № 45 від 13.02.2008;
здійснити виплату пенсії позивачу, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.02.1998 по теперішній час на визначений ним банківський рахунок.
Рішенням суду від 29.11.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо розрахунку заборгованості по пенсії ОСОБА_1 з 01.02.1998 по 31.03.2023 без врахування індексації та перерахунків пенсії відповідно до положень ст.ст. 63,64 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанов Кабінету міністрів України : № 45 від 13.02.2008, № 704 від 30.08.2017, № 713 від 14.07.2021, № 118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.1998 по 18.09.2023 з урахуванням індексації та перерахунків пенсії відповідно до положень ст.ст. 63,64 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, та постанов Кабінету Міністрів України: № 45 від 13.02.2008, № 704 від 30.08.2017, № 713 від 14.07.2021, № 118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області проводити виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.02.1998 на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», МФО 305482 код ЄДРПОУ 09305480. Суд закрив провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування листа відповідача № 2100-0209-8/6471 від 15.03.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Стягнув з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 858, 88 грн.
01.04.2024 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/24997/23 задоволено частково апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року – скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо розрахунку поновленої ОСОБА_1 пенсії із грошового забезпечення, що складає 0 грн., та виплати пенсії у сумі 16,62 грн. з 01.02.1998 по 31.03.2023 та з 01.04.2023 без проведення нарахування індексації, без дотримання вимог щодо мінімального розміру пенсії та виплати компенсації втрати частини доходів з розрахунку нарахованої пенсії у сумі 16,62 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити розрахунок та виплату поновленої ОСОБА_1 пенсії згідно з вимогами ст.ст. 43, 55, 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.02.1998 по 31.03.2023 та з 01.04.2023 з проведенням нарахування індексації, з дотриманням вимог щодо мінімального розміру пенсії, з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів, з урахуванням вже нарахованих сум пенсії та компенсації. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Суд стягнув з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 147, 20 грн.
Ухвалою від 22.09.2025 Одеський окружний адміністративний суд відмовив у рпийнятті звіту відповідача. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надати до суду у 90-то денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі № 420/24997/23.
22.12.2025 від представника відповідача надійшов звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі № 420/24997/23.
05.01.2026 від представника позивача надійшли заперечення на звіт.
Ухвалою від 22 січня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд прийняв звіт в частині здійснення розрахунку поновленої ОСОБА_1 пенсії згідно з вимогами ст.ст. 43, 55, 64 Закону України з 01.02.1998 по 31.03.2023 та з 01.04.2023 з проведенням нарахування індексації, з дотриманням вимог щодо мінімального розміру пенсії, з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів. В іншій частині у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області відмовив. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надати до суду у 90-то денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про повне виконання рішення суду від 22.09.2025 по справі № 420/24997/23.
Постановляючи ухвалу про прийняття звіту, суд першої інстанції вказав, що у наданому звіті Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 420/24997/23 (у частині перерахунку поновленої ОСОБА_1 пенсії згідно зі ст.ст. 43, 55, 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») відповідачем у квітні 2024 року проведено відповідний перерахунок за період із 01.02.1998 по 31.03.2023 та з 01.04.2023. Перерахунок проведено з нарахуванням індексації та дотриманням вимог щодо мінімального розміру пенсії. За його результатами сума, що підлягає виплаті за період із лютого 1998 року по квітень 2024 року включно, складає 252 586, 88 грн, а сума компенсації втрати частини грошових доходів - 389 187, 87 грн. Вищевказана заборгованість включена до Реєстру судових рішень за датою набрання постановою законної сили (01.04.2024).
Враховуючи, що пенсія позивачу перерахована, суд в цій частині прийняв звіт пенсійного органу.
В свою чергу суд вказав, що невиплата заборгованості з перерахованої пенсії відбулась через відсутність бюджетного фінансування. У зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції встановив новий строк для подання звіту Головному управлінню Пенсійного фонду в Херсонській області в частині виплати заборгованості з перерахованої пенсії.
Не погоджуючись із ухвалою суду від 22.01.2026 позивач подав апеляційну скаргу. Так ОСОБА_1 вказав, що сума заборгованості за період з лютого 1998 року по квітень 2024 року включно у розмірі 252 586, 88 грн, а також сума компенсації втрати частини грошових доходів у розмірі 389 187, 87 грн залишаються невиплаченими. Таким чином, на думку апелянта, поданий звіт не підтверджує виконання судового рішення, оскільки не містить доказів фактичної виплати грошових коштів у розмірах, визначених судом, та не підтверджує досягнення результату, прямо передбаченого резолютивною частиною судового рішення. Наведена у звіті інформація свідчить лише про формальне виконання окремих дій, без реального поновлення порушених прав позивача.
З огляду на вказане, апелянт просить суд:
скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 у справі № 420/24997/23 та відмовити у прийнятті звіту від 19.12.2025;
накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, ОСОБА_2 , відповідального за невиконання постанови суду від 01.04.2024 у справі № 420/24997/23, штраф у розмірі від двадцяти до сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати у десятиденний строк звіт про виконання постанови суду від 01.04.2024.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу. Так, представник пенсійного органу вказав, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено матеріали справи з урахуванням норм матеріального та процесуального права. Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області наголошує на неможливості виконання судового рішення в частині виплати заборгованості, зважаючи на те, що суми пенсій, нараховані на виконання рішення суду, можуть бути виплачені лише в межах затверджених бюджетних призначень, а на даний час необхідні для цього кошти відсутні. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 по справі № 420/24997/23 без задоволення, а ухвалу від 22.01.2026 року без змін. 
Колегія суддів зазначає, що матеріали адміністративної справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду 06.05.2026, а тому апеляційна скарга розглянута протягом розумного строку.
Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Колегією суддів встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у частині здійснення перерахунку поновленої ОСОБА_1 пенсії за період із 01.02.1998 по 31.03.2023 та з 01.04.2023 (із нарахуванням індексації та дотриманням вимог щодо мінімального розміру пенсії) відповідачем у квітні 2024 року проведено відповідний перерахунок.
За підсумками перерахунку сума, що підлягає виплаті за період із лютого 1998 року по квітень 2024 року включно, складає 252 586, 88 грн, а сума компенсації втрати частини грошових доходів — 389 187, 87 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що апелянт не оскаржує безпосередній розрахунок, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо прийняття звіту в цій частині. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість з пенсійних виплат позивачу не виплачена.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області на адресу Пенсійного фонду України направлено лист від 20.11.2025 щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за судовим рішенням у справі №?420/24997/23.
Отже, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області розраховано заборгованість з пенсійних виплат, проте вказана заборгованість не виплачена.
Як вбачається зі звіту відповідача, суб`єкт владних повноважень вчинив певні залежні від нього дії для виконання судового рішення, проте таке рішення не виконано у повному обсязі.
У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП «Фея» та інші проти України" (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.
Отже, за результатами розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, колегія суддів зазначає, що сам по собі перерахунок пенсії та внесення даних до внутрішніх реєстрів заборгованості не є повним виконанням судового рішення.
Зважаючи на принцип обов`язковості судового рішення, його виконання вважається завершеним лише після фактичної виплати нарахованих коштів стягувачу. Оскільки станом на момент подання звіту виплата заборгованості ОСОБА_1 не відбулася, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в прийнятті звіту в цій частині.
Щодо встановленого строку для надання звіту про повне виконання судового рішення, колегія суддів вважає термін у 90 днів оптимальним, з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також обмеженого фінансування органів Пенсійного фонду України.
Стосовно необхідності накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина 4 статті 382-3 КАС України).
Частиною 5 статті 382-3 КАС України передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Колегія суддів зазначає, що згідно зі статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України.
Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) (далі Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Пенсійного фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; (підпункт 2); організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства (підпункт 3); забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат (підпункт 4).
Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом 4 Положення № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (підпункт 4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 6).
Отже, з наведеного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат. Своєчасне та у повному обсязі фінансування таких виплат здійснює Пенсійний Фонд України.
Як вбачається зі звіту та доданих до нього документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області з метою виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду здійснювалися запити до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату заборгованості позивачу, проте такі кошти виділені не були.
Наведене свідчить про відсутність коштів у Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат. Водночас, матеріали справи містять докази щодо вжиття відповідачем певних заходів з метою виконання постанови суду в частині виплати цієї заборгованості (запити коштів у розпорядника вищого рівня на виконання рішення), і такі докази, на думку колегії суддів, є достатніми для звільнення керівника суб`єкта владних, відповідального за виконання рішення суду, від накладення штрафу.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи представника ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції щодо прийняття в частині звіту про виконання судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 150, 151, 229, 241, 242, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року у справі № 420/24997/23 щодо прийняття в частині звіту про виконання судового рішення - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року у справі № 420/24997/23 щодо прийняття в частині звіту про виконання судового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя-доповідач 		В.А. Голуб	
Судді	  	Ю.В. Осіпов   В.О. Скрипченко