Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/1014/26
Провадження № 3/945/309/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав - 4817, дата видачі - 06.11.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2026 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647935 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Крім того, 29 квітня 2026 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646989, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647935, складеного 23 квітня 2026 року інспектором СРПП ВП № 5 (м. Миколаїв) Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Кравцем О.О., 23 квітня 2026 року о 12:17:55 в с-щі Весняне, дорога Т1507 «Миколаїв-Парутине-Очаків», 5 км, громадянин ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21011, д/н/з НОМЕР_3 , без посвідчення водія категорії «В», тобто не мав права керування таким т/з. Правопорушення вчинено повторно протягом року, згідно постанови ЕНА № 6808457 від 11.03.2026 року, якою останнього притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Разом з протоколом серії ЕПР1 № 647935 до суду подано заяву ОСОБА_1 від 23.04.2026 року, в якій останній просив розгляд справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП проводити за його відсутності, зазначивши, що з вказаним протоколом повністю згоден.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646989, складеного 22 квітня 2026 року поліцейським СРПП ВП № 5 (м. Миколаїв) Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капралем поліції Паученком В.В. слідує, що 22 квітня 2026 року о 09:20:00 в с-щі Весняне, траса Т1507 «Миколаїв-Парутине-Очаків», 5 км, на мобільному блокпості Зарічне Миколаївського району Миколаївської області, громадянин ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21011, д/н/з НОМЕР_3 , без посвідчення водія категорії «В», тобто не мав права керування таким т/з. Правопорушення вчинено повторно протягом року, згідно постанови ЕНА № 6808457 від 11.03.2026 року, якою останнього притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Разом з протоколом серії ЕПР1 № 646989 до суду подано заяву ОСОБА_1 від 22.04.2026 року, в якій останній просив розгляд справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП проводити за його відсутності, зазначивши, що з вказаним протоколом повністю згоден.
Про місце, день та час розгляду справ ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання судових повісток у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, що зазначена у протоколах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до конверту та трекінгу УКРПОШТА R067161658259, що містяться в матеріалах справи, судові повістка про виклики у судові засідання на 12.05.2026 року не вручені та повернулися з причин «за закінченням встановленого терміну зберігання». При цьому, судові повістки про виклики у судові засідання на 09.06.2026 року вручені останньому, що підтверджується зворотнім повідомлення про вручення поштового відправлення УКРПОШТА R068099093890.
Одночасно, про дату, час та місце розгляду справ ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судових повісток на номер телефону, вказаного останнім у заяві про отримання повістки в електронній формі, за допомогою sms-повідомлення; відповідно до довідок про доставку повідомлення у додаток «Viber», судові повістки про виклики до суду на 12.05.2026 року о 10:10 та о 10:20 останній отримав 29.04.2026 року о 12:30:09 та о 12:42:20, на 09.06.2026 року об 11:00 та 10:50 отримав 12.05.2026 року о 12:45:21 та о 12:48:01.
Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справ шляхом здійснення телефонограм за номером телефону, вказаним у протоколах; відповідно до телефонограм секретаря судового засідання від 29.04.2026 року та від 13.05.2026 року про неможливість повідомлення останнього у зв`язку з тим, що особа слухавку не підіймає.
Протоколи про адміністративні правопорушення підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дані про місце проживання особи вносяться у протокол про адміністративне правопорушення з її слів, та коли особа знайомиться з його змістом та ставить свій підпис без викладення зауважень, то вказані дії свідчать про те, що усі особисті дані про цю особу внесені представниками поліції вірно та відповідають дійсності, тобто навмисне чи помилкове зазначення особою невірних даних про своє місце проживання не має правового значення для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому, протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень щодо даних свого місця проживання та контактного номеру телефона.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 22.04.2026 року та 23.04.2026 року відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та слухання справи в Миколаївському районному суді Миколаївської області, заяв про відкладення розгляду справ та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, беручи до уваги заяви від 22.04.2026 року та від 23.04.2026 року про розгляд справ без участі сторони, подані разом з протоколами, а також зазначення саме ОСОБА_1 номеру телефону, за яким його необхідно інформувати, за вказаних обставин, суд вважає за можливе, в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП, проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши письмові матеріали справ про адміністративні правопорушення, дійшов такого.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту а, пункту 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті , тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
КУпАП не містить норми, яка б визначала, що слід розуміти під поняттям «повторне вчинення адміністративного правопорушення».
В той же час, зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під «повторним вчиненням адміністративного правопорушення» слід розуміти - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, у даному випадку, Відділення № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме даними, які містяться в: 
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647935 від 23.04.2026 року; 
письмовому поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 23.04.2026 року, з якого слідує, що 23.04.2026 року останній близько 12:17 год керував т/з ВАЗ 21011, д/н/з НОМЕР_3 , та рухався по а/д Т1507, де на 5 км був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення користування ременем безпеки (був непристебнутий), на авто був відсутній задній правий бризговик, водій не мав полісу та посвідчення водія відповідної категорії (ніколи його не отримував); зауважив, що вже був у цьому році притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому був згоден зі скоєним ним правопорушенням, провину свою визнав;
копії витягу з постанови серії ЕНА № 6808457 від 11.03.2026 року з бази «АРМОР», складеної ВП № 5 (м. Миколаїв) Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, з фабули якої вбачається, що особа ОСОБА_1 , яка керує т/з ВАЗ 21011, д/н/з Д8583НИ, не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії «В», чим порушив п. 2.1.а. ПДР, тобто ч. 2 ст. 126 КУпАП та на т/з був забруднений задній номерний знак, чим порушив п. 2.9.в. ПДР, а саме ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР та ч. 4 ст. 121 КУпАП, та до якого, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосовано остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень; 03.04.2026 року за № 54400-2026 вказана постанова була направлена до Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) для виконання.
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646989 від 22.04.2026 року; 
письмовому поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 22.04.2026 року, відповідно до якого 22.04.2026 року останній керував т/з ВАЗ 21011, д/н/з НОМЕР_3 , на а/д Т1507 поблизу с-ща Весняне був зупинений працівниками патрульної поліції за те, що перетнув суцільну смугу на автомобільній дорозі, був непристебнутий ременем безпеки, яким обладнаний т/з та не мав полісу на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7066449 від 22.04.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.
За такого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував.
Отже, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання.
Це випливає з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, з якого вбачається, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.
Що стосується питання про додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд приходить до такого висновку.
Згідно зі ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, складених за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме граф 6. Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак, належність), транспортний засіб ВАЗ 21011, н/з НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 , що також підтверджується і копіями технічного паспорту серії НОМЕР_4 , долучених до матеріалів справ.
За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, який йому не належить.
При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не вбачається.
Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 36, ч. 5 ст. 126, ст. 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/1014/26; провадження № 3/945/309/26), за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/1015/26; провадження № 3/945/310/26) об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі номер 945/1014/26, провадження 3/945/309/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647935 від 23.04.2026 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646989 від 22.04.2026 року), та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави.
Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ про сплату штрафу слід подати до суду.
Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:  подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя        І.В. Павленко