24.03.2026 Справа № 756/11377/25
Справа № 756/11377/25
Провадження № 2/756/836/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Жука М.В.,
при секретарі Колядінцевій П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в:
У липні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є споживачем центрального опалення (теплової енергії) та гарячої води, яку він постачає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того вказує, що відповідач своєчасно не сплачує кошти за надані послуги, у зв`язку із чим станом на 30.06.2025 утворилася заборгованість.
Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 13 503 грн. 30 коп., інфляційної складової боргу 2 336 грн. 08 коп., трьох процентів річних у розмірі 572 грн. 76 коп., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 12 746 грн. 30 коп., інфляційної складової боргу 2 205 грн. 10 коп., трьох процентів річних у розмірі 540 грн. 61 коп., заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 14 955 грн. 37 коп., інфляційної складової боргу 2 587 грн. 28 коп., трьох процентів річних у розмірі 634 грн. 34 коп., за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 9 214 грн. 76 коп., інфляційної складової боргу 1 594 грн. 15 коп., трьох процентів річних у розмірі 390 грн. 81 коп., заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у період з 01.11.2021 у розмірі 24 608 грн. 21 коп., інфляційної складової боргу 3 459 грн. 57 коп., трьох процентів річних у розмірі 835 грн. 91 коп., пені у розмірі 1 017 грн. 02 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 477 грн. 24 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 141 грн. 90 коп., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 50 грн. 68 коп.
У листопаді 2025 представником позивача подано заяву, у якій позивач посилаючись на часткову оплату відповідачем заборгованості просить стягнути з ОСОБА_1 12 746 грн. 30 коп. заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання, інфляційної складової боргу у загальному розмірі 12 182 грн. 18 коп., 3% річних у загальному розмірі 2 974 грн. 43 коп., пеня у розмірі 1 017 грн. 02 коп.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від його представника - ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просила відмовити у зв`язку з пропуском строків позовної давності, а також долучила документи на підтвердження невикористання гарячої води.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом установлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
Відтак з 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
З 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі Правила).
Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.
Відповідно до норм ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним.
Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем.
Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).
Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. 
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, пунктами 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва № 131959344 від 05.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_1 та є споживачем послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості позивача вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складала 92 871 грн. 39 коп., з яких за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 13 503 грн. 30 коп., інфляційної складової боргу 2 336 грн. 08 коп., трьох процентів річних у розмірі 572 грн. 76 коп., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 12 746 грн. 30 коп., інфляційної складової боргу 2 205 грн. 10 коп., трьох процентів річних у розмірі 540 грн. 61 коп., заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 14 955 грн. 37 коп., інфляційної складової боргу 2 587 грн. 28 коп., трьох процентів річних у розмірі 634 грн. 34 коп., за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 9 214 грн. 76 коп., інфляційної складової боргу 1 594 грн. 15 коп., трьох процентів річних у розмірі 390 грн. 81 коп., заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у період з 01.11.2021 у розмірі 24 608 грн. 21 коп., інфляційної складової боргу 3 459 грн. 57 коп., трьох процентів річних у розмірі 835 грн. 91 коп., пені у розмірі 1 017 грн. 02 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 477 грн. 24 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 141 грн. 90 коп., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 50 грн. 68 коп.
Як вбачається з наданих позивачем відомостей про сплату відповідачем заборгованості, ОСОБА_1 сплачено 13 503 грн. 30 коп. за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, 14 955 грн. 37 коп. за спожиті послуги з централізованого опалення у період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 24 608 грн. 21 коп. за спожиті послуги з постачання теплової енергії у період з 01.11.2021, 1 477 грн. 24 коп. за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії, 141 грн. 90 коп. плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води, 50 грн. 68 коп. плати з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення.
Крім того проведено коригування з оплати за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у період з 01.05.2018 по 31.10.2021 та списано 9 214 грн. 76 коп. заборгованості. Оскільки основна заборгованість скоригована та списана, нараховані на цю суму заборгованості інфляційні втрати у розмірі 1 594 грн. 15 коп. та три процента річних у розмірі 390 грн. 81 коп. також підлягають списанню.
Згідно рахунку на сплату за житлово-комунальні та інші послуги за червень 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 показники лічильника гарячого водопостачання та водовідведення становили 186 куб. м.
Відповідно до припису-попередження від 27.12.2018 за адресою: АДРЕСА_1 показники лічильника гарячого водопостачання становить 00186,0 куб. м, встановлено електричний бойлер.
Як вбачається з акту зняття пломб лічильника гарячого водопостачання від 25.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 показники лічильника становлять 00186 куб. м.
Враховуючи, що у квартирі АДРЕСА_1 встановлено електричний бойлер та показники лічильника гарячого водопостачання за період з червня 2014 року по 25.02.2020 незмінні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за постачання гарячої води за вказаний період, а також нараховані на цю суму інфляційні втрати та три процента річних.
Таким чином, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 12 746 грн. 30 коп., інфляційної складової боргу 2 205 грн. 10 коп., трьох процентів річних у розмірі 540 грн. 61 коп. стягненню не підлягає.
Разом з тим, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.
Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Правила про позовну давність передбачають право на позов у матеріальному сенсі. Якщо особі належить цивільне право, і це право порушено, то вона вправі здійснити своє право у примусовому порядку, проти волі зобов`язаної особи, шляхом звернення до національного суду або до іншого компетентного органу.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
Згідно з ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Строк давності переслідує кілька важливих цілей, а саме: забезпечує правову визначеність і закінченість, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, які мали місце у далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми (рішення Європейського суду з прав людини від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. 
Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників
Вказана правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 663/2070/15-ц.
Враховуючи, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем періодично сплачувалась заборгованість, тобто були вчинені дії, що свідчить про визнання свого боргу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування строку позовної давності.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, заборгованість за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії, за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води, з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення, однак не сплатив 2 336 грн. 08 коп. інфляційної складової боргу та 572 грн. 76 коп. трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, 2 587 грн. 28 коп. інфляційної складової боргу та 634 грн. 34 коп. трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення, 3 459 грн. 57 коп. інфляційної складової боргу, 835 грн. 91 коп. трьох процентів річних та 1 017 грн. 02 коп. пені за спожиті послуги з постачання теплової енергії у період з 01.11.2021, при цьому за вказаний у розрахунку період гарячою водою не користувався, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача не сплачених інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені, нарахованих на заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, яку відповідач сплатив після відкриття провадження у справі.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, площа Івана Франка, 5) 2 336 грн. 08 коп. інфляційної складової боргу та 572 грн. 76 коп. трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, 2 587 грн. 28 коп. інфляційної складової боргу та 634 грн. 34 коп. трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення, 3 459 грн. 57 коп. інфляційної складової боргу, 835 грн. 91 коп. трьох процентів річних та 1 017 грн. 02 коп. пені за спожиті послуги з постачання теплової енергії у період з 01.11.2021 та 373 грн. 09 коп. судового збору, а всього 11 816 (одинадцять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 05 коп.
В решті вимог позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя