Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/239/26 Головуючий у суді І інстанції: Подоляк Я.М.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2026 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., 
з участю:
представника особи, яка притягається до відповідальності – адвоката Ковальова А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 11.02.2026 року о 10 год. 33 хв. в м. Олександрія Кіровоградської області, по вул. Кременчуцька, біля будинку №126, ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 5201, днз. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що наявні в матеріалах справи докази жодним чином неї підтверджують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення! стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи відеозаписів, ОСОБА_1 неї відмовлявся від проходження огляду, натомість зазначивши, що має намір їхати до найближчого медичного закладу з метою визначення стану сп`яніння власним транспортним засобом. 
Такі дії ОСОБА_1 були мотивовані побоюванням за власну безпеку, оскільки він припускав можливість його доставляння співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшою примусовою мобілізацією.
Того ж дня ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичної установи та пройшов огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, за висновком якого щ його організмі відсутні будь-які наркотичні препарати (їх залишки). Викладена обставина свідчить про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких причин для відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, за виключенням побоювання за власну безпеку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №588510 від 11.02.2026, яким підтверджується, що саме 11.02.2026 року о 10год 33хв в м. Олександрія Кіровоградської області, по вул. Кременчуцька, біля будинку №126, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1   відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я;
- рапортом інспектора СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області М.Корхового від 11.02.2026 року про фатк вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відсторонення йог овід керування;
- інформацію начальника Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області В. Пономаренка про наявність у  ОСОБА_1 посвідчення водія;
- відеозаписами на DVD-R диску, на яких зафіксовано вде зупинений траннспоний засіб BMW 5201, днз. НОМЕР_2 . Причиною зупинки було виконання водієм маневру без увімкненого покажчика повороту. Згодом працівниками поліції встановлено особу водія ОСОБА_1 . Виявивши ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд в умовах закладу охорони здоров`я. Також, на відеозаписі міститься чітка відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт керування 
 ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 5201, днз. НОМЕР_2 , а також факт відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушення з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляції про те, що  ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються наявним відеозаписом в матеріалах справи з якого вбачається як працівники поліції, неодноразово, протягом 4 хвилин пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. 

Також, не можуть бути враховані доводи апеляції про те, що  ОСОБА_1 побоювався, що працівники поліції замість закладу охорони здоров`я його примусово доставлять до ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшою примусовою мобілізацію, оскільки на відеозаписі зафіксовані пояснення працівника поліції відповідно до яких ОСОБА_1 за даними електронного військового обліку не перебуває у розшуку. 

Окремо необхідно зазначити про те, що працівник поліції повідомив  ОСОБА_1 про початок відео фіксації. 
Зокрема, під час увімкнення працівниками поліції відеозапису за ч. 1 ст.130 КУпАП особі чітко було повідомлено, що працівники поліції доставлять його безпосередньо до закладу охорони здоров`я. 

Що стосується доводів про врахування висновку закладу охорони здоров`я від 11.02.2026.
На підтвердження невинуватості у вчинення адміністративного правопорушення до апеляційної скарги додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від відповідно до якого у ОСОБА_1 лікарем не було виявлено ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння. 
Однак як вже було вище зазначено відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
Таким чином оскільки  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння та вказані дії утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП апеляційний суд не враховую доводи апеляції про врахування адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, які підстава для закриття провадження відносно 
 ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Також необхідно занити про те, що як вбачається з доданого висновку до апеляційної скарги  ОСОБА_1 не проходив огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я, лікарем лише зазначено про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. 
Встановлення лікарем відсутність ознак наркотичного сп`яніння судом не може бути враховано оскільки в категорії справ за ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки не заповнено графи висновку про те, що особа не перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 

Також, не можуть бути враховані, як доказ, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на предмет вживання наркотичних речовин, що підтверджується висновком № 4 від 11.02.2026, оскільки: по-перше факт відмови утворює самостійний склад адміністративного правопорушення; по-друге такий огляд проведений всупереч вимогам ч. 4 ст. 266 КУпАП такий огляд проведено без участі поліцейських; по-третє такий висновок складений вже після спливу двох годин з моменту виявлення ознак наркотичного сп`яніння; по-четверте суд не володіє спеціальними знаннями щодо термінів виведення з організму токсичних речовин внаслідок алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Крім того, дані вказаного висновку суперечать ч. 4 ст. 266 КУпАП, якою передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Наявний у справі диск відеозапису є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі, а саме факт керування та факт відмови від проходження огляду. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки та і в умовах в закладі охорони здоров`я. 
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду    Р.А. Бондарчук