УХВАЛА

18 травня 2026 року 
м. Київ

справа №340/6370/25
адміністративне провадження № К/990/16406/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Жука А.В.,  Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - В/ч НОМЕР_1 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 13.10.2017 по 28.02.2018 індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ), Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;
- зобов`язати В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 13.10.2017 по 28.02.2018, індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ, Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
- зобов`язати В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період 13.10.2017 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2025, адміністративний позов задоволено :
- визнано протиправними дії В/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 по 28.02.2018;
- зобов`язано В/ч НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 13.10.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум, а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з урахуванням компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, В/ч НОМЕР_1 , подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.12.2025 апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання заяви про поновлення строку, в якій вказати підстави для поновлення строк, належним чином оформленого документа про сплату судового збору.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 у справі № 340/6370/25 відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки апелянтом в порушення вимог ухвали суду від 29.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку, а також те, що не містить вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження і клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, В/ч НОМЕР_1 , звернулася через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Ухвалою Суду від 27.04.2026 касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Одночасно скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута, а у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині виконання вимог частини третьої статті 332 КАС України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.
Частиною одинадцять статті 251 КАС України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Згідно пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», електронний документ (ухвала суду про залишення касаційної скарги без руху від 27.04.2026) доставлена в Електронний кабінет В/ч НОМЕР_1 27.04.2026 о 21 год 14 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
08.05.2026 від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла заява про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Заява Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору мотивована тим, що в умовах триваючого в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 , військова частина бере безпосередню участь у обороні держави та відсічі збройної агресії , через що пріоритет фінансових витрат підрозділу направлений виключно на підтримання його боєздатності. Скаржник зазначає, що замовлення бюджетного фінансування для суб`єктів владних повноважень займає певний час , а згідно з роз`ясненнями Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, виділені асигнування на виконання судових рішень за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» наразі вичерпано, і триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу.
Вирішуючи питання скаржника щодо відстрочення від сплати судового збору, Суд виходить із наступного.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз зазначених норм свідчить, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань відстрочення або розстрочення сплати судового збору.
При цьому, заява скаржника не містить належних обґрунтувань щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору та не підтверджено відповідними доказами. У вказаній заяві скаржник посилається на загальні обставини щодо обмеженого фінансування та відсутність бюджетних коштів, та відповідно відсутністю можливості сплати судовий збір.
Колегія суддів зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Скаржник, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Так, до заяви додано Виписку з рахунка Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за КЕКВ 2111, 2112, 2120, 2210, 2240, 2250, 2260, 2282, 2730, 2800, 3110. Проте, згадана виписка сформована Державною казначейською службою України лише за один операційний день - 04.05.2026.
Водночас, з наданої Виписки з рахунка не вбачається приблизного часу, коли надійдуть кошти на рахунки військової частини у порядку планового бюджетного фінансування. Сама по собі відсутність коштів на рахунку військової частини в один конкретний день не демонструє неможливість виконання процесуального обов`язку, оскільки фінансування видатків державного бюджету здійснюється періодично.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору.
Ухвала Суду від 27.04.2026 про залишення касаційної скарги без руху внесена до АСДС, підписана кваліфікованим підписом, направлена заявнику через підсистему «Електронний суд», та згідно з інформацією АСДС її доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 27.04.2026 о 21 год 14 хв, а з огляду на приписи частини шостої статті 251 КАС України указаний процесуальний документ вважається врученим 28.04.2026.
Таким чином, останній день установленого судом строку на усунення недоліків відповідно до ухвали про залишення касаційної скарги без руху був 08.05.2026.
Ураховуючи викладене, строк для усунення недоліків цієї касаційної скарги закінчився, однак скаржник не виконав указані вимоги ухвали Суду від 27.04.2026.
Станом на день постановлення цієї ухвали недоліки касаційної скарги скаржником не усунуто. уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, документа про сплату судового збору, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження на адресу суду від скаржника не надходило. 
Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від скаржника не надходило.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Ухвалою Суду від 27.04.2026 скаржнику було запропоновано надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку. Разом з тим, у встановлений в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху строк скаржником клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження подано не було. За таких обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.
Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі № 340/6370/25.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько А.В. Жук   В.Е. Мацедонська