Справа № 161/22892/24 
Провадження № 2/161/608/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючого судді – Пахолюка А.М.,
при секретарі - Корнійчук А.А., 
за участю:
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
представника відповідачів – ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Городищенської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Городищенської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_7 , внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на нерухоме майно, яке розміщене на території Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області.
Зазначає, що у встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини, вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, так як перебувала у відпустці по догляду за малолітньою дитиною під час дії воєнного стану, проживаючи безперервно у місті Луцьку, що у свою чергу унеможливило звернутися вчасно з питанням оформлення спадщини внаслідок смерті її баби ОСОБА_7 .
На підставі наведеного, просить суд, визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті – ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року позов залишено без руху надано термін для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 07 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі.
Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року витребувано в Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області належним чином завірену копію спадкової справи.
Ухвалою суду від 12 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року витребувано в приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи.
Ухвалою суду від 22 травня 2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 
16 червня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_5 , в якому вона позовні вимоги не визнає, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Вказує, що ОСОБА_1 необґрунтовано стверджує про відсутність спадкоємців за законом та за заповітом та зазначає, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 . Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.
16 червня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_4 , який також не визнає позов. Зазначає, що також являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 . Крім того, вказує, що на момент своєї смерті ОСОБА_7 проживала разом зі своєю донькою, яка відповідно до чинного законодавства є спадкоємцем за законом (перша черга спадкування). Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Інші відповідачі відзивів з приводу розгляду справи суду не надали. 
25 липня 2025 року на адресу суду від позивача надійшли відповіді на відзиви від 16.06.2025 року, в яких наведено доводи на спростування аргументів відзивів. 
08 жовтня 2025 року на адресу суду від представника відповідачів надійшло заперечення на відповіді на відзиви, в яких наведено доводи на спростування аргументів відповідей на відзиви.
Протокольною ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року вирішено повернутися до підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року витребувано в приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи.
Протокольною ухвалою суду від 22 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що у зв`язку з декретною відпусткою по догляду за малолітньою дитиною не могла у шестимісячний строк подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_7 , хоча знала про те, що саме у цей строк подається відповідна заява. Просить позов задовольнити та надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позові. Зазначив, що у позивача була можливість подати заяву про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкова справа була заведена у Луцьку, а після смерті її баби ОСОБА_7 , позивач не знала де була заведена спадкова справа, оскільки її баба прожила в с. Чаруків, Луцького району.
Представник відповідача Городищенської сільської ради до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Просить позов задовольнити.
Представник відповідачів  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, а відтак відсутні підстави для надання додаткового строку. Крім того, зазначає, що після смерті батька позивача ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні вагітність і народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні воєнний стан не були перешкодою для своєчасного звернення позивача до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька. Просив відмовити у задоволенні позову.
Представник відповідача ОСОБА_6 – ОСОБА_9 до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В минулому судовому засіданні він вказав, що не визнає позов, вважає його безпідставним, оскільки поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 він не вбачає. Вказав, що у позивача є чоловік, мама та інші близькі родичі, які могли б здійснювати догляд за дитиною. Просив відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві.
Суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі учасників справи, що не з`явилися по наявних матеріалах справи.
Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.
Відповідно до спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.2024 року (том 1 а.с. 10).
Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Із матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_7 розпорядилася частиною належного їй майна, заповівши його ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (том 1 а.с.81-82,111,114,117,120).
Судом встановлено, що інші спадкоємці - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 своєчасно прийняли спадщину, що підтверджується відповідними заявами, приєднаними до матеріалів справи (том 1 а.с.74-75,134,138).
Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7 , відповідно як внучка спадкодавця. Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_7 стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.01.2003 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.02.2022 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 05.12.2024 року (том 1 а.с.8,9,12).
Відповідно до ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини шестимісячний строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, так як перебувала у відпустці по догляду за малолітньою дитиною під час дії воєнного стану, проживаючи безперервно у місті Луцьку, що у свою чергу унеможливило звернутися вчасно до нотаріуса з питанням оформлення спадщини внаслідок смерті її баби ОСОБА_7 .
Однак, суд вважає доводи позивача щодо наведених нею причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року у справі № 758/13293/18.
Крім того, в постанові Верховоного Суду від 01.06.2022 року № 148/1805/20 вказано, що помилковим є посилання судів на визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, з огляду на невжиття нотаріусом заходів відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» щодо повідомлення позивачки про відкриття спадщини після смерті її батька, оскільки позивачка є спадкоємицею за законом першої черги і здійснення нею права на спадкування (прийняття спадщини) шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (у випадку не проживання разом із спадкодавцем на час його смерті) не залежить від вчинення чи невчинення дій іншими особами (іншим спадкоємцем, нотаріусом).
Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 30.03.2024 року.
Однак, пропустивши встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулась до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише 11.12.2024 року, тобто аж через 9 місяців після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_10 вказує на перебування її у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною та те, що вона проживала безперервно у місті Луцьку, а її баба проживала за межами Луцька.
Разом з тим, в ході судового розгляду суд також встановив, що позивач була обізнана про встановлений законом строк для прийняття спадщини, однак пояснила, що не зверталася із заявою до нотаріуса, оскільки не знала, що є якесь спадкове майно, та де заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_7 .
Проте, суд не бере до уваги доводи позивача про необізнаність щодо наявності спадкового майна після смерті баби та відсутність інформації про місце заведення спадкової справи, оскільки такі обставини не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини. Сам по собі факт необізнаності спадкоємця про склад спадкового майна не впливає на можливість подання заяви про прийняття спадщини та не звільняє його від обов`язку дотримання встановленого законом шестимісячного строку. 
Крім того, відсутність відомостей про місце відкриття спадкової справи не позбавляла позивача, якій достеменно було відомо про смерть спадкодавця, можливості звернутися до будь-якого нотаріуса для з`ясування відповідної інформації та вчинення необхідних дій щодо прийняття спадщини. 
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що вона являється сусідкою позивача ОСОБА_1 , знала її батька. Вказала, що ОСОБА_12 з кінця 2023 року-початок 2024 року почала жити в квартирі померлого батька, разом із дитиною і чоловіком. Вона неодноразово бачила як чоловік ОСОБА_1 гуляв з дитиною. Щодо прийняття спадщини після смерті бабусі вона їй нічого не розповідала. 
Із пояснень свідка вбачається, що у спірний період позивач проживала разом із чоловіком та малолітньою дитиною, при цьому чоловік брав участь у догляді за дитиною.
Відтак, показання зазначеного свідка не стверджують наявність у позивача непереборних обставин, які б могли завадити їй вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що протягом усього строку, встановленого для прийняття спадщини, вона була позбавлена можливості особисто з`явитись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, в той час, коли догляд за дитиною здійснював її чоловік, направити заяву поштовим зв`язком, скористатися допомогою представника або вчинити інші дії, спрямовані на реалізацію свого спадкового права.
Відтак, наведені позивачем обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.
Посилання позивача на необхідність здійснення догляду за малолітньою дитиною та регулярного відвідування медичного закладу суд оцінює критично, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька – ОСОБА_13 (том 1 а.с.11).
Із інформації КП «Луцька міська дитяча поліклініка» Луцької міської ради від 10.10.2025 року № 01-04/659 вбачається, що дитина спостерігається на підприємстві з народження. З 2022 року звернення на підприємство з приводу профілактичних медичних оглядів та вакцинації: 29.08.2022 року, 27.09.2022 року, 29.09.2022 року, 03.01.2023 року, 06.02.2023 року, 27.02.2023 року, 28.04.2023 року та 02.08.2023 року. Звернення до лікарів-спеціалістів: 29.11.2022 року, 05.09.2022 року, 13.01.2024 року та 06.02.2025 року. Звернення до лікаря-педіатра з приводу гострої патології – 29.01.2025 року, 19.02.2025 року, 22.04.2025 року, 18.06.2025 року, 19.09.2025 року (том 1 а.с.252).
Однак, наведені обставини свідчать про те, що відвідування лікарів носило періодичний характер та не було пов`язане з тривалим стаціонарним лікуванням дитини або позивача, тяжким захворюванням чи іншими обставинами, які б об`єктивно унеможливлювали звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом установленого законом шестимісячного строку.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17.02.2022 року № 953/15603/20.
Із довідки КП «Луцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 27 Луцької міської ради» від 22.09.2025 року № 44, вбачається, що донька позивача – ОСОБА_13 дійсно відвідує даний комунальний заклад з 02.09.2024 року по даний час. Луцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 27 Луцької міської ради працює з п`ятиденним робочим тижнем протягом 10 годин 30 хвилин. Вихідні дні: субота, неділя. Щоденний графік роботи закладу дошкільної освіти з 07:45 ранку до 18:15 вечора. (том 1 а.с. 253).
Враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду, оцінка поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини повинна насамперед стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду повинні існувати об`єктивні та істотні перешкоди для вчинення спадкоємцем дій щодо прийняття спадщини.
Судом встановлено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі смертю спадкодавця ОСОБА_7 , а встановлений законом строк для її прийняття закінчився 30.03.2024 року.
Разом з тим, із вказаної довідки вбачається, що дитина позивача почала відвідувати заклад дошкільної освіти лише з 02.09.2024 року, тобто після закінчення строку для прийняття спадщини.
Таким чином, обставини, пов`язані з відвідуванням дитиною закладу дошкільної освіти, виникли вже після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, а тому суд вважає зазначену довідку такою, що не підтверджує поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та не бере її до уваги.
Крім того, судом встановлено, що із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 14.07.2022 року вбачається, що батько позивача ОСОБА_8 – помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с.26).
Із матеріалів справи вбачається, що 18.07.2022 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_8 та 16.05.2023 року звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на частку квартири АДРЕСА_1 (том 2 а.с.13, 35).
Крім того, 13.06.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В. за реєстровим № 1287, відносно частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. том 2 а.с. 69).
Наведені обставини свідчать про те, що навіть перебуваючи вагітною та у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, в умовах дії воєнного стану, позивач реалізовувала свої спадкові права, зверталася до нотаріуса, оформляла необхідні документи, пов`язані з оформленням спадщини батька, укладала договір дарування на частку квартири. Зазначені обставини нівелюють доводи позивача про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, які унеможливлювали її звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_7 .
Таким чином, обставини, на які посилається позивач, як на підставу пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, на думку суду не є поважними, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
 
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до Городищенської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини– відмовити. 
 
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;
Відповідач – Городищенська сільська територіальна громада Луцького району Волин6ської області, код ЄДРПОУ 04590530, адреса: с. Городище, вул. Шкільна, 35 Луцького району Волинської області;
Відповідач – ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;
Відповідач – ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;
Відповідач – ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер – невідомо, адреса проживання: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складено 10 червня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк