521/20166/21
1-кп/521/384/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
з секретарями – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурорів – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого – ОСОБА_7 ,
обвинуваченого – ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Хаджибейського районного суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021163470001028 від 17.11.2021 року відносно:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, без інвалідності, розлученого, маючого малолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та до засудження по іншому кримінальному провадженню проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 09.02.2026 року вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, 

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності з обставин спричинення психологічного та фізичного насильства стосовно свого батька ОСОБА_9 , на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, продовжив вчиняти психологічне та фізичне насильство відносно свого батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке виражалось у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні фізичною розправою, штовханні, дебоширів, що потягло за собою наслідки, у вигляді емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, та завдав шкоди психічному здоров`ю останньому.
Зокрема, 21.04.2021 року, 03.10.2021 року, 11.10.2021 року ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпочинав конфлікти зі своїм батьком ОСОБА_9 та вчиняв психологічне та фізичне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого, висловлюванні в його адресу нецензурних слів, принижування честі та гідності, погроз, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 , у зв`язку із чим, відносно ОСОБА_7 було складено адміністративні протоколи (21.04.2021 року, 03.10.2021 року, 11.10.2021 року) та постановами Малиновського (нині – Хаджибейський) районного суду м. Одеси притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.
Так, 15.11.2021 року, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знов вчинив психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого, висловлюванні в його адресу нецензурних слів, принижування честі та гідності, погроз, тим самим завдав шкоди психічному здоров?ю потерпілого ОСОБА_9 . Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 полягає у спричиненні останньому фізичного болю, моральних страждань та психологічного болю.
Таким чином, ОСОБА_7 , умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо свого батька ОСОБА_9 , що призвело до фізичного болю та психологічних страждань, які супроводжувались змінами в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України спочатку визнавав частково, проте після дослідження документів (доказів сторони обвинувачення) та допиту потерпілого свою вину визнав в повному обсязі та надав суду показання про те, що він дійсно протягом 2021 року, навіть після притягнення його до адміністративної відповідальності, продовжував систематично вчиняти психологічне та фізичне насильство щодо свого батька ОСОБА_9 , з яким спільно мешкав. Перебування у стані алкогольного сп`яніння підтвердив. Накладені на нього стягнення у вигляді штрафу сплатив. У вчиненому розкаявся та під час судового розгляду приніс вибачення своєму батькові.
Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_10 також підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме: 
- допитом потерпілого ОСОБА_9 , який під час судового розгляду надав суду показання про те, що протягом 2021 року його син – ОСОБА_7 вчиняв по відношенню до нього домашнє насильство, у зв`язку з чим він звертався з заявами до поліції та відносно сина декілька разів було складено протоколи, проте це не впливало на його поведінку і він продовжував конфлікти. Майнових претензій не має, просить застосувати до свого сина м`яке покарання;
- заявою гр. ОСОБА_9 , зареєстрованої за № 20066 від 16.11.2021 року, про вжиття мір правового характеру до сина – ОСОБА_7 , який систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до заявника за адресою: АДРЕСА_1 та письмовими поясненнями від 16.11.2021 року;
- завіреними належним чином копіями протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 579964 від 21.04.2021 року, ВАБ № 577111 від 03.10.2021 року, ВАБ № 576995 від 16.10.2021 року, складені відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинених по відношенню до ОСОБА_9 ;
- завіреними належним чином копіями постанов Малиновського (нині – Хаджибейський) районного суду м. Одеси від 30.06.2021 року, 20.10.2021 року про притягнення гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 579964 від 21.04.2021 року, ВАБ № 577111 від 03.10.2021 року, ВАБ № 576995 від 16.10.2021 року.
Судом також були дослідженні документи, надані стороною обвинувачення на підтвердження дотримання належної правової процедури під час здійснення певних процесуальних чи слідчих дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також документи, що характеризують особу-обвинуваченого тощо. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що такі документи не є самостійними доказами, проте є джерелами інформації, які враховуються та перебувають у взаємозв`язку з безпосередніми доказами, що були досліджені в ході судового розгляду.
У зв`язку із узгодженою позицією учасників кримінального провадження та у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини прокурор відмовилась від допиту свідків по справі, а обвинувачений не наполягав на їх допиті.
Так, на підставі аналізу наданих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого або ухвалення виправдувального вироку щодо нього.
Під час розгляду провадження по суті судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності.
Таким чином, з урахуванням встановленого характеру дій обвинуваченого ОСОБА_7 та наслідків від них, суд дійшов висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню, а також докази є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України, є достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Крім того, сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приводить суд до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду, а відтак суд доведене пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; особу ОСОБА_7 , його вік (47 років) та соціальне положення (розлучений, має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте даних що вона знаходиться на утриманні батька - відсутні); стан здоров`я (не є людиною з інвалідністю); те, що особа працездатна, осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває та на даний час вважається засудженою до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців за вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.02.2026 року за ч. 1 ст. 115 КК України; ставлення обвинуваченого до вчиненого та готовність нести за це відповідальність; наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання. 
На підставі викладеного, враховуючи в сукупності обставини кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, позицію прокурора в судових дебатах, яка не наполягала на суворому покаранні, а також прохання потерпілого обмежитись м`яким покаранням для обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі. 
Обмежень, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, матеріали справи не містять. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.
Поряд з цим, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.02.2026 року у справі №521/22691/23 за ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 винен ще і в кримінальному правопорушенні, вчиненого ним в рамках даного кримінального провадження до постановлення вироку від 09.02.2026 року. Також, в строк відбуття покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 слід зарахувати строк покарання, відбуте ним за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Враховуючи вид остаточного покарання, призначеного ОСОБА_7 , та спосіб його виконання, обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України, судом не застосовуються.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 знаходиться під вартою у зв`язку з відбуванням ним покарання у виді позбавлення волі за іншим вироком, запобіжний захід до набрання цим вироком законної сили судом не обирається.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати винним  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.02.2026 року у справі №521/22691/23 за ч. 1 ст. 115 КК України, призначити  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців. 
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
Зарахувати  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком, відбуту ним частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.02.2026 року у справі №521/22691/23 за ч. 1 ст. 115 КК України а саме за період з 14.07.2023 року до дня набрання цим вироком законної сили включно. 
До набрання цим вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  - не застосовувати.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1