ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/3103/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року (суддя Олійник В.М.) в справі № 160/3103/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі №160/3103/23, яке набрало законної сили 02 січня 2024 року, зобов`язано територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, починаючи з 01 липня 2022 року по 20 січня 2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року зобов`язано територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області протягом трьох місяців з дня отримання вказаної ухвали надати до суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року в справі №160/3103/23 за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року за заявою ОСОБА_1 змінено спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року в справі №160/3103/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 270064,52 грн. (двісті сімдесят тисяч шістдесят чотири гривні п`ятдесят дві копійки).
В апеляційній скарзі ТУ ССО просить скасувати ухвалу від 05 березня 2026 року з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про зміну способу та порядку виконання рішення.
Вважає, що постановляючи ухвалу, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин абзац другий частини третьої статті 378 КАС України. 
ТУ ССО є бюджетною установою, яка фінансується виключно за рахунок бюджетних коштів. Відповідачем обраховано та направлено на розпорядника бюджетних коштів вищого рівня – Службу судової охорони бюджетний запит на виділення коштів на виконання рішення суду в сумі 270064,52 грн, що включає суму винагороди, що підлягає нарахуванню позивачу, – 192903,23 грн; компенсацію податку на доходів фізичних осіб в сумі 34722,58 грн; нарахування та сплати єдиного соціального внеску в розмірі 40735,48 грн.
Зауважує, що виплата доходу ОСОБА_1 податковим агентом, яким є ТУ ССО, передбачає одночасну сплату до бюджету коштів (податку з доходів фізичних осіб 34722,58 грн, ЄСВ - 40735,48 грн та військового збору - 9645,20 грн). Враховуючи встановлений порядок виконання рішень (в межах бюджетної програми за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установ системи правосуддя»), стягнення загальної суми на користь позивача призведе до порушення норм Податкового кодексу України в частині неможливості ТУ ССО виконання покладених зобов`язань, а саме одночасну сплату податків з доходу, що виплачується. Саме тому, на думку апелянта, дана категорія справ не охоплюється вимогами статті 378 КАС України, оскільки на відміну від соціальних та пенсійних виплат виплата грошового забезпечення передбачає одночасне здійснення перерахувань відповідних податків. 
Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що ТУ ССО нараховано кошти на виконання рішення суду. ТУ ССО звернулось до ССО як розпорядника бюджетних коштів вищого рівня з проханням виділити додаткові кошторисні призначення на виконання рішення суду по справі №160/3103/23 в сумі 270064,52 грн, що включає в себе кошти на нарахування та виплату додаткової винагороди, нарахування та виплату компенсації ПДФО грн, нарахування та сплати Єдиного соціального внеску. 
Оскільки виконання рішення суду залежить від бюджетного фінансування, зміна способу і порядку його виконання не може призвести до його фактичного виконання, адже це не може вплинути на фінансування державою витрат на виплату коштів за бюджетною програмою КПКВ 0501150. 
Крім того, зміна способу та порядку виконання рішення на стягнення конкретних сум додаткової винагороди призведе до зміни судового рішення, адже питання стягнення сум не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав. 
У відзиві позивач просить залишити ухвалу без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Встановивши, що на виконання судового рішення в цій справі здійснено нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, розмір якої відповідно до листа начальника Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області №35.07-15/ССО від 12.01.2024 року складає 270064,52 грн (нарахування та виплата додаткової винагороди - 192903,23 грн.; нарахування та виплата компенсації ПДФО – 33329,03 грн.; нарахування та сплата Єдиного соціального внеску- 40735,48 грн.), проте рішення в частині виплати нарахованих коштів не виконано, суд першої інстанції з урахуванням приписів абзацу 2 частини третьої статті 378 КАС дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 року в справі №160/3103/23 шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 270064,52 грн. 
Суд визнає наведений висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в цій справі ТУ ССО нараховано ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 01 липня 2022 року по 20 січня 2023 року у загальному розмірі 270064,52 грн, з яких додаткова винагорода - 192903,23 грн, компенсація податку на доходу фізичних осіб - 33329,03 грн, ЄСВ - 40735,48 грн.
ТУ ССО повідомлено ОСОБА_1 листом №35.07-12 від 12 січня 2026 року, що розмір доведених ТУ ССО асигнувань за програмою видатків 0501150 «Виконання рішень суддів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на 2026 рік складає 1912311 грн; станом на 12 січня 2026 року відкриття асигнувань за програмою видатків 0501150 «Виконання рішень суддів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» для виконання рішень суду не проведено.
ОСОБА_1 30 січня 2024 року видано виконавчий лист №160/3103/23.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
129-1 , уд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
? 14 удові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 378 КАС України регулюється питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», який набрав чинності 19 грудня 2024 року (далі - Закон № 4094-ІХ), внесені зміни до статті 378 КАС України. 
Так, абзацом першим частини першої статті 378 КАС України у редакції Закону №4094-IX встановлено, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. 
За положеннями частини третьої статті 378 КАС України в редакції Закону № 4094-ІХ підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Пунктом 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) передбачено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.
За правилами частин першої та другої статті 23 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктами 6-1, 7, 9 частини 5 статті 22 БК України установлено, що головний розпорядник бюджетних коштів організовує та здійснює моніторинг виконання бюджетних програм, здійснює оцінку їх ефективності, управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня і витрачанням ними бюджетних коштів тощо.
Отже, виконання судового рішення залежить від наявності відповідних бюджетних призначень у ТУ ССО.
Судом встановлено, що листом ТУ ССО №35.07-12 від 12 січня 2026 року повідомлено позивача, що управлінню 09 січня 2026 року доведено кошторис на 2026 рік за програмою видатків 0501150 «Виконання рішень суддів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». Розмір доведених асигнувань за програмою видатків 0501150 «Виконання рішень суддів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на 2026 рік складає 1 912 311 грн. Станом на 12 січня 2026 року відкриття асигнувань за програмою видатків 0501150 «Виконання рішень суддів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» для виконання рішень суду не проведено».
Відповідно до листа Служби судової охорони № 01.30-02.2-94/вн від 13 січня 2026 року в Службі затверджено кошторис на 2026 рік за КПКВ 0501150 у сумі 6094,4 тис. грн. 
Додатком до листа (від 13 січня 2026 року №01.30-02.2-94/вн) є інформація щодо рішень судів, на задоволення яких у межах затвердженого кошторису Служби судової охорони виділені асигнування.
ТУ ССО у Дніпропетровській області повідомлено, що судове рішення від 01 грудня 2023 року №160/3103/23 перебуває на обліку для виконання, виконання рішення буде здійснено у порядку черговості відповідно до наявного фінансування після виділення додаткових бюджетних призначень, про що вживаються всі необхідні заходи в межах компетенції Служби та ДСА України.
Відтак, невиконання ТУ ССО судового рішення в частині виплати грошових коштів позивачу за відсутності відповідного фінансування та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, як підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. 
Висновок суду першої інстанції стосовно наявності підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення ґрунтується виключно на положеннях абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України, проте суд визнає такий висновок помилковим.
Так, у спірному випадку справа не стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг, у яких суд має в обов`язковому порядку для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, адже ця справа стосується виплати додаткової винагороди, тому відсутні підстави для застосування приписів абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України.
Зважаючи на встановлені обставини у цій справі, зокрема, прийняття відповідачем заходів з метою виконання судового рішення, а також наведене правове регулювання питання зміни способу та порядку виконання судового рішення, суд доходить до висновку, що відсутність бюджетних призначень на виплату нарахованої суми додаткової винагороди не може розглядатися як обставина, що істотно ускладнює або робить неможливим виконання судового рішення, тому визнає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення.
Суд зауважує, що виплата нарахованих позивачу сум може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України.
Оскільки у цьому випадку відсутні відповідні бюджетні асигнування для здійснення виплати позивачу нарахованої за судовим рішення суми грошового забезпечення, суд констатує, що відповідач не мав об`єктивної фінансової можливості в повному обсязі виконати судове рішення та, відповідно, про відсутність підстав для зміни способу та порядку виконання судового рішення.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року в справі №160/3103/23 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року в справі №160/3103/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Ухвалити у справі №160/3103/23 нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в справі №160/3103/23 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 28 квітня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко