В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2026 р.       Справа № 596/768/26
Провадження № 1-кп/596/244/2026
Гусятинський районний суд Тернопільської області 
в складі: головуючого судді    ОСОБА_1 
за участю: секретаря
судового засідання      ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12026216140000045 від 26 травня 2026 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соледар, Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в    АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,- 
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 25 травня 2026 року приблизно о 17 годині 00 хвилин в приміщенні кімнати гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на завдання удару по тілу ОСОБА_4 та спричинення йому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизившись до ОСОБА_4 , утримуючи милицю в правій руці умисно наніс один удар в ділянку голови потерпілого. В результаті наведеного, на тілі ОСОБА_4 , утворилось тілесне ушкодження у вигляді садна на волосистій частині голови, яке за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких.
Дії  ОСОБА_3 кваліфіковано за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень. 
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження. 
Аналізуючи викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого  ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, тобто, заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №12026216140000045 від 26 травня 2026 року стосовно  ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки  ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з судовим розглядом обвинувального акта за його відсутності та відсутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 381,382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. 
Обвинувачений  ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлено в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи те, що  ОСОБА_3  обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, заяву потерпілого ОСОБА_4 , відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381,382 КПК України. 
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. 
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження №12026216140000045 від 26 травня 2026 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого  ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень. 
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. 
При призначенні обвинуваченому  ОСОБА_3  покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання останнього, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за місцем фактичного проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. 
Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.
За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.
Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання  ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід до обвинуваченого  ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376, 381,382, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень у дохід Держави. 
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1