Справа № 467/229/26
2/467/277/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

19.06.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.
за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилалась на те, що 27 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 854143987.
28 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/19, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01 відповідно до умов якого, ТОВ Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 3 від 04 серпня 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14275,20 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту); 8075,20 грн. - заборгованість по процентам; 200 грн. - заборгованість по комісії; 2000 грн. - неустойка.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надати йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 04 серпня 2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 854143987 в розмірі 14275,20 грн.
Крім того, 07 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5811651.
13 грудня 2023 року між ТОВ Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13-12/2023 відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 13 грудня 2023 року до договору факторингу № 13-12/2023 від 13 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8117,50 грн., з яких: 2500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5617,50 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13 грудня 2023 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 5811651 в розмірі 8117,50 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 854143987 в розмірі 14275,20 грн., заборгованість за договором позики № 5811651 в розмірі 8117,50 грн. та судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2026 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2026 року витребувано докази від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Маніфою».

Позиції сторін

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу. Згідно позовної заяви, представник позивача просила суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача, при цьому не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направив, причин його неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ч.ч. 3, 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. 
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступленням права вимоги, серед іншого, є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
В силу зазначеного вище, саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 854143987

Судом встановлено, що 27 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 854143987, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Загальний розмір кредиту за цим договором становить 4000 грн. Разом із тим позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим договором можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів.
Позичальнику надається дисконтний період кредитування протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінет, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення договору строк дисконтного періоду користування складає 27 днів від дати отримання позичальником першого траншу.
Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 27 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 561,60 грн. та нараховану комісію за надання кредиту у розмірі 200 грн.
Умовами договору також передбачено, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника використовуючи реквізити платіжної картки.
Як передбачено умовами договору, в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору або ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору.
Крім того, за умовами вказаного договору базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних.
Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором становить 200 грн.
Умовами договору, серед іншого встановлена відповідальність позичальника у разі невиконання умов укладеного договору, а саме сплати на користь кредитодавця неустойки у вигляді штрафу, розмір якого залежить від загального розміру кредиту за цим договором.
Невід`ємною частино. Цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця.
Позичальник, серед іншого, підтвердив, що отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в паспорті споживчого кредиту та правилах.
Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту.
Вказаний договір кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні договору кредитної лінії ОСОБА_1 , у відповідності до вимог закону, поінформовано про умови кредитування, строк кредитування, порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов договору, та такий прийняв умови запропонованого йому договору, шляхом його підписання.
Як вбачається з платіжного доручення від 27 листопада 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснила переказ грошових коштів на банківську картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 хх-хххх-3148 в розмірі 4000 грн.
Таким чином, кредитодавець виконав умови укладеного між сторонами договору, перерахувавши на користь відповідача грошові кошти у розмірі та строки, передбачені умовами договору.
В свою чергу, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 854143987, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 належним чином умови договору кредитної лінії не виконав, в в`язку з чим станом на 28 січня 2025 року утворилась заборгованість яка складається з: 4000 грн. - тіла кредиту; 2430,40 грн. - процентів; 200 грн. - комісії; 2000 грн. - неустойки.
За такого, суд вважає, що позивачем доведено факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 договору кредитної лінії № 854143987 від 27 листопада 2024 року та перерахування ОСОБА_1 грошових коштів на підставі укладеного договору, а також факт неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору щодо сплати на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості за вказаним договором.
В свою чергу, на підтвердження ж факту переходу права грошової вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» позивачем надано лише копії першої та останньої сторінок договору факторингу № МВ-ТП/19 від 28 січня 2025 року, в зв`язку з чим неможливо дослідити умови вказаного договору.
Як вбачається з наданого позивачем витягу з договору факторингу, за умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Разом з цим, позивачем до вказаного договору факторингу не додано реєстр прав вимоги (витяг з вказаного реєстру), в зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити факт набуття ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 854143987 від 27 листопада 2024 року.
Щодо наявної у матеріалах справи довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», згідно якої останнє зазначає про відступлення права вимоги за кредитним договором № 854143987 від 27 листопада 2024 року укладеного з ОСОБА_1 ТОВ «Таліон плюс», суд зазначає, що така не може бути прийнята в якості належного доказу набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки така не містить відомостей про реєстр прав вимоги, до якого увійшла заборгованість ОСОБА_1 , не зазначає й про суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 , право вимоги за яким передано ТОВ «Таліон Плюс» та за своєю правовою природою не може замінити відповідні реєстри прав вимоги.
Крім того, зважаючи на правову природу договору факторингу, суду не надано доказів виконання умов договору факторингу, оскільки такий передбачає передання грошових коштів в розпорядження другої сторони (клієнта), в той час як матеріали справи не містять платіжних інструкцій, актів звірки взаєморозрахунків тощо.
За такого, неможливо встановити факт переходу права грошової вимоги за договором кредитної лінії № 854143987, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».
Як наслідок, суд позбавлений можливості встановити правові підстави для включення до реєстру прав вимоги № 3 (витягу з реєстру) до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відомостей про передачу прав вимоги за договором № 854143987.
Разом з цим, з метою з`ясування обстави, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, суд своєю ухвалою від 23 березня 2026 року витребовував відповіді докази.
Крім того, судом 08 травня 2026 року, в зв`язку з невиконанням ухвали суду від 23 березня 2026 року про витребування доказів, на адресу осіб, зазначених в цій ухвалі, повторно було направлено ухвалу про витребування доказів.
Однак, не зважаючи на прийняті судом міри, ухвала суду про витребування доказів жодною з таких осіб, виконана не була.
Відомостей про те, що позивачем вживались будь-які заходи спрямовані на виконання ухвали суду в частині витребуваних доказів суду не надано.
Враховуючи таку процесуальну поведінку позивача, суд приходить до висновку, що позивач не заінтересований у своєчасному та всебічному розгляді справи та досягненню мети з якою було ініційовано провадження у вказаній справі.
За такого, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, а за такого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за договором.
Як наслідок, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 5811651

Судом встановлено, що 07 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5811651 за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.
Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 надано позику у розмірі 2500 грн. строком на 63 дні до 08 вересня 2023 року.
Умовами договору також встановлена процентна ставка, яка підлягає сплаті позичальником за користування коштами позики у розмірі: акційної процентної ставки, яка становить 2,49000% на день та застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою; базової процентної ставки, яка становить 2,49000% на день та застосовується протягом розрахункового періоду у разі відсутності акційних пропозицій, а також при укладенні додаткової угоди щодо пролонгації позики; основної процентної ставки яка становить 3,00000% на день та застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.
Сторонами також погоджено, що позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_2 , зареєстрованого позичальником в особистому кабінеті.
Як передбачено умовами договору, позичальник підписуючи договір зокрема підтверджує, що: в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацією щодо своїх прав та обов`язків згідно Закону України «Про захист прав споживачів та Закону України «Про захист персональних даних»; вивчив та повністю погоджується з умовами правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики.
Додаток № 1 до договору позики містить основні параметри позики, відомості про процентні ставки, графік нарахування процентів за користування позикою.
Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту.
Вказаний договір позики з додатком до нього та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні договору позики ОСОБА_1 , у відповідності до вимог закону, поінформовано про умови кредитування, строк кредитування, порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов договору, та такий прийняв умови запропонованого йому договору, шляхом його підписання.
Як вбачається з повідомлення ТОВ Універсальні платіжні рішення» від 31 березня 2026 року останнє, на підставі договору на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08 липня 2020 року, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Маніфою», 07 липня 2023 року здійснило переказ грошових коштів в розмірі 2500 грн. на платіжну карту № НОМЕР_2 .
Таким чином, позикодавець виконав умови укладеного між сторонами договору, перерахувавши на користь відповідача грошові кошти у розмірі та строки, передбачені умовами договору.
Крім того, судом встановлено, що 07 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 5811651 від 07 липня 2023 року, за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою.
З урахування змін внесених до договору позики, строк користування позикою становить 80 днів, тобто до 23 жовтня 2023 року.
В іншій частині умови договору позики не змінено.
Додаткову угоду з додатком до нього ОСОБА_1 підписано електронним підписом одно разом ідентифікатором.
Судом також встановлено, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Маніфою» (клієнт) укладено договір факторингу № 13-12/2023 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору факторингу, 13 грудня 2023 року між його сторонами підписано акт прийому-передачі реєстру боржників.
Згідно витягу з реєстру боржників від 13 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 5811651 на суму 8117,50 грн., яка складається з 2500 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 5617,50 грн. - заборгованості за процентами.
Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявних у матеріалах справи акту прийому-передачі реєстру боржників від 13 грудня 2023 року та платіжної інструкції № 20598 від 13 грудня 2023 року.
Тим самим суд встановив, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 5811651 від 07 липня 2023 року, заборгованість за яким є предметом цього судового розгляду.
Як слідує із матеріалів справи, після відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ОСОБА_1 погашення заборгованості за договором позики не здійснював, в той час як і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» будь-яких нарахувань за вказаним договором також не здійснювало.
Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 5811651 від 07 липня 2023 року становить 8117,50 грн.
За такого, суд вважає, що позивачем доведено факт укладення між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 договору позики № 5811651 від 07 липня 2023 року та перехід права грошової вимоги за цим договором до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, яка складається з заборгованості за тілом позики та заборгованості за процентами.
За такого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Як наслідок, загалом, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збірпокладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1206,40 грн. судового збору, що становить 36,25 відсотків.
З цих підстав, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - адовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за: договором позики № 5811651 від 07 липня 2023 року в розмірі 8117 (вісім тисяч сто сімнадцять) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1206 (одна тисяча двісті шість) грн. 40 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2);

Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя          Ірина Явіца