ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 688/668/25
Провадження № 22-ц/820/1209/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., П`єнти І.В., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Демчук В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року, суддя Козачук С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, в якому просив суд зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , за угодою SAMDN50000063152326 від 18.05.2012 процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) станом на 11.01.2022; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій (транзакцій) станом на 11.01.2022.
В обґрунтування позову вказав, що на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» відкрито універсальну банківську карту № НОМЕР_1 , яку він використовував у власних цілях. Для користування даним рахунком позивач також використовує додаток «Приват 24», який приєднаний до номеру НОМЕР_3 , за допомогою якого він здійснює керування вказаним рахунком.
11.01.2022 позивач використовував додаток «Приват 24» з метою оформлення страхового полісу на автомобіль. Ввівши всі свої персональні дані за запитом програми, на екрані висвітилося повідомлення про помилку, після чого на його номер телефону здійснила дзвінок невстановлена особа з номеру телефону НОМЕР_4 та повідомила, що з картки позивача шахраї намагаються зняти кошти та попросила залишатися на зв`язку. Зачекавши 17 хв., він перервав виклик, у додатку «Приват 24» переконався, що руху коштів по картці не було. 
Того ж дня, приблизно о 20 год., на електронну пошту позивача надійшло ряд повідомлень про збільшення кредитного ліміту, після отримання яких позивач припустив, що відносно нього вчиняються шахрайські дії, так як жодні заяви про збільшення кредитного ліміту він не подавав та кошти не знімав. 
В подальшому позивач, перевіривши баланс на своєму рахунку, виявив несанкціоноване зняття коштів різними сумами в національній валюті на загальну суму 36000 грн.
ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського РУП ГУНП Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину. 11.02.2022 ним отримано лист №М/9-121/124/02/2022 старшого дізнавача сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, згідно з яким позивачу стало відомо про розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022244060000092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України.
З метою досудового врегулювання спору, 23.02.2022 ним на адресу АТ КБ «ПриватБанк» було відправлено заяву, в якій він описав обставини несанкціонованого зняття грошових коштів з належного йому рахунку та з вимогою про припинення нарахувань та стягнень по кредитному договору до завершення вказаного кримінального провадження.
14.03.2022 АТ КБ «ПриватБанк» надало позивачу письмову відповідь, зі змісту якої вбачалося, що Банк подану ним заяву-вимогу фактично не розглядав, службове розслідування не проводив, кошти на рахунок повертати відмовився.
На думку ОСОБА_1 , несанкціоноване проведення банківських операцій з його рахунком мало місце у зв`язку із неналежним захистом Банком такого рахунку. 
Оскільки він жодній особі не повідомляв пін-код та CVV-код до своєї картки, тому важає, що відповідачем було порушено його права як споживача, з урахуванням вимог розділу VI пунктів 5-8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, статей 1071, 1073 ЦК України, пункту 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2026 позов задоволено частково. 
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , за угодою SAMDN50000063152326 від 18.05.2012 процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) станом на 11.01.2022.
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , за угодою SAMDN50000063152326 від 18.05.2012, до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій (транзакцій) станом на 11.01.2022, з урахуванням вже повернутих банком коштів в сумі 878 грн.
Суд вказав, що посилання представника АТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що позивач своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій не заслуговують на увагу, спростовуються дослідженими судом доказами, такі доводи зводяться виключно до припущень, які не мають доказового підтвердження. 
Відповідач не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват 24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала б змогу ініціювати платіжні операції 11.01.2022 щодо перерахування з його карткового (кредитного) рахунку грошових коштів.
В апеляційній скарзі Банк просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування скарги Банк зазначив, що на момент входу в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 та списання коштів з його карткового рахунку, фінансовий номер телефону НОМЕР_3 не змінювався. 
Аналізом вибірки з програмних комплексів за період з 01.01.2022 по 11.01.2022 встановлено, що змін ПІН кодів до карток клієнта не зафіксовано. 
За матеріалами кримінального провадження, поясненнями ОСОБА_1 , останній не втрачав доступу до фінансового номеру телефону та отримував на свій номер «отп пароль» - відомості, якими міг володіти виключно ОСОБА_1 , знати дані картки (номер та PIN-код), відтак має місце розголошення такої інформації. 
В даному випадку відбулася зміна облікового запису Приват 24 клієнта, зокрема, зміна паролю та розблокування акаунту з введенням вірного пін-коду карти ОСОБА_1 , що є неможливим без доступу до фінансового телефону позивача. 
Інформація про списання коштів була отримана позивачем 11.01.2022, з часу проведення спірних операцій і до моменту повідомлення Банку про те, що він такі операції не підтверджує, пройшло майже 2 місяці, що вказує на бездіяльність ОСОБА_1 щодо повідомлення Банку про вчинення шахрайських дій з його рахунком.
В судове засіданні учасники справи не з`явилися, про дату час там місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином.
Перевіривши матеріали справи колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Банку з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Встановлено, що ОСОБА_1 став клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим уклав договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви №б/н від 01.08.2019 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі чого позивачу було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , встановлено кредитний ліміт, розмір якого 11.01.2022 збільшено до 36000 грн.
Для користування даним рахунком позивач використовував додаток «Приват 24», який приєднаний до номеру його телефону НОМЕР_3 , за допомогою якого він здійснював та здійснює досі керування вказаним рахунком.
Згідно з електронним зверненням, надісланим ОСОБА_1 за №207822, яке зареєстрованого в інформаційно-аналітичній системі (журналі єдиного обліку) відділу протидії кіберзлочинам в Хмельницькій області за №42 від 12.01.2022, 11.01.2022, о 16 год 45 хв ОСОБА_1 , через додаток «Приват 24», здійснював оформлення договору страхування на автомобіль. Після оформлення електронного договору оплата не пройшла, після чого поступив дзвінок з номеру телефону НОМЕР_4 . Невідома особа представилась оператором ПриватБанку та повідомила, що за його картою відбуваються підозрілі витрати, назвала номер телефону і запитала, чи відомий йому цей номер, на що ОСОБА_1 відповів, що не знає. Після чого його попросили зачекати на лінії, оскільки буде проводитися перевірка. Через 20 хвилин очікування йому повідомили, що заблокували картку та щоб він на наступний день звернувся у відділення банку для розблокування. О 20 год 10 хв цього ж дня почали надходити повідомлення про перевищення кредитного ліміту та інтернет оплати. Також надійшов код відновлення паролю «Приват 24». Позивач хотів увійти в додаток, проте не зміг через зміну паролю. 12.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до відділення ПриватБанку, де дізнався про те, що під час розмови 11.01.2022 невідомі отримали доступ до його акаунту «Приват 24», дізналися код CVV та зняли кошти в сумі 36000 грн.
Інспектор ВПК в Хмельницькій області Д.Моргун рапортом від 12.01.2022 повідомив начальникові ВПК в Хмельницькій області, що 12.01.2022 електронною поштою надійшло звернення ОСОБА_1 , з якого слідує, що невстановлена особа, яка використовує номер телефону НОМЕР_4 , заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 , при цьому він не повідомляв будь-яких паролів та CVV кодів. Враховуючи те, що ВПК в Хмельницькій області не уповноважений приймати рішення згідно зі статтею 214 КПК України, просив дозволу надіслати матеріали даного звернення до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для розгляду та прийняття рішення згідно з нормами чинного законодавства.
12.01.2022, за вих. №37/38/121-2022 ВПК в Хмельницькій області на адресу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надіслав матеріали, які внесенні до ІТС ІПНП ВПК в Хмельницькій області від 12.01.2022 за №42, для прийняття рішення згідно з нормами чинного законодавства.
07.02.2022 ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою про вчинений злочин до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, а в подальшому і до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області через невнесення таких відомостей за його заявою до ЄРДР.
На підтвердження вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_1 долучено копію банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 та скрін-шоти повідомлень, які надходили на мобільний номер телефону ОСОБА_1 11.01.2022.
Згідно з випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) за 11.01.2022, кредитний ліміт, встановлений за вказаною банківською карткою становив 36000 грн, баланс на кінець періоду - 35992 грн, усього витрат 37371 грн.
Зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022244060000092 вбачається, що відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення злочину були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2022, за частиною першою статті 190 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2022 дізнавач отримав дозвіл на тимчасовий доступ до інформації по телефону НОМЕР_4 та інформації в АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 .
Постановою дізнавача від 29.03.2022 кримінальне провадження №12022244060000092 від 01.02.2022 за частиною першою статті 190 КК України було закрито у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення.
Постановою прокурора Шепетівської окружної прокуратури від 07.08.2022 вищевказану постанову дізнавача скасовано, матеріали кримінального провадження надіслано до СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для здійснення подальшого дізнання, 15.08.2022 прокурором органу дізнання надано письмові вказівки.
Згідно з даними, отриманими на підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.09.2022 під час тимчасового доступу до інформації, яка знаходилась у ПрАТ «ВФ Україна» про зв`язок по телефону НОМЕР_4 встановлено, що дзвінки з цього номеру на номер ОСОБА_1 здійснювалися з м. Фастів Київської області.
22.10.2022 ОСОБА_1 , на підставі поданої ним заяви залучено до провадження як потерпілого та проведено його допит, в ході якого останній підтвердив усі обставини, які відображені ним у письмовому зверненні.
Постановою дізнавача від 17.12.2022 кримінальне провадження №12022244060000092 від 01.02.2022 за частиною першою статті 190 КК України було закрито у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення.
Постановою прокурора Шепетівської окружної прокуратури від 06.05.2023 вищевказану постанову дізнавача скасовано, матеріали кримінального провадження надіслано до СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для здійснення подальшого дізнання.
Постановою прокурора Шепетівської окружної прокуратури від 09.05.2023 кримінальне правопорушення перекваліфіковано на частину третю статті 190 КК України, визначено підслідність за СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, а постановою прокурора від 31.05.2023,- за СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області. В даний час досудове розслідування триває та проводиться слідчими СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області.
За матеріалами службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» на підставі виписки по карті НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 за 11.01.2022 підтверджено списання грошових коштів на загальну суму 37363 грн, операції проведено з підтвердженням за регламентом 3d-secure. Зокрема, встановлено, що з картки НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 11.01.2022 списано кошти через термінали E2216894 (власник терміналу SMARTPAY, процесинг банку Південний), НОМЕР_5 (власник терміналу GLOBALGAMESONLINE, процесинг банку КОНКОРД), E0112091 (власник терміналу GAMEONLINES, процесинг банку КОНКОРД). Операції на списання коштів проведені з ручним вводом номеру картки (Posentrey mode-12), введеням cvv-коду (Resp code-1) та коду для інтернет-платежів 3D-Secure (Pos condition-82).
23.02.2022 ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до АТ КБ «ПриватБанк», в якій зазначив, що у зв`язку з тим, що на підставі поданої ним до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області заяви внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022244060000092 про вчинене кримінальне правопорушення, тому просив банк припинити нарахування та стягнення по кредитному договору до прийняття кінцевого рішення по даному кримінальному провадженню та про прийняте рішення повідомити його письмово.
Повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» за вих №20.1.0.0.0/7-220314/33473 від 14.03.2022, ОСОБА_1 відмовлено у призупиненні нарахування процентів та надано роз`яснення про можливість запровадження кредитних канікул за кредитним договором. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі №567/3/22 (провадження №61-5252сво23)).
Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19)).
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Нормою частини першої статті 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про платіжні послуги» регламентовано поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлено виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначено загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлено права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначено загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
У статті 1 вказаного Закону визначено основні терміни, серед яких: автентифікація, дистанційна платіжна операція, засіб дистанційної комунікації, індивідуальна облікова інформація, ініціатор, платіжна операція та інші.
Інформування користувачів під час виконання платіжних операцій з використанням платіжних інструментів регламентовано статтею 32 Закону України «Про платіжні послуги».
Так, користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати надавачу платіжних послуг інформацію для здійснення контактів із ним, а надавач платіжних послуг зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом строку дії договору. Обов`язок надавача платіжних послуг щодо повідомлення користувача (у спосіб, визначений договором) про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування надавачем платіжних послуг користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; 2) відмови користувача від отримання повідомлень надавача платіжних послуг про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі. Надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян.
Обов`язки емітента визначено частиною дев`ятнадцятою статті 38 указаного Закону, а користувача - частиною двадцятою.
Так, емітент зобов`язаний: 1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) не надавати користувачу електронні платіжні засоби без відповідного запиту користувача, крім випадку надання користувачу електронного платіжного засобу на заміну раніше виданого електронного платіжного засобу; 4) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; 5) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про необхідність розблокування або заміни (перевипуску) електронного платіжного засобу; 6) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. У свою чергу, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.
Статтею 86 Закону України «Про платіжні послуги» визначено відповідальність надавачів платіжних послуг під час виконання платіжних операцій.
Загальні вимоги Національного банку України до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням установлено Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 № 164 (далі - Положення).
Умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту (пункт 29 Положення).
Згідно з пунктом 140 Положення користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (пункт 146 Положення). 
У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16 (провадження №61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі №6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №202/10128/14, від 13.09.2019 у справі №501/4443/14, від 20.11.2019 у справі № 577/4224/16, від 17.06.2021 у справі №759/4025/19, від 16.08.2023 у справі №176/1445/22 та інших.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності (постанов Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №489/1649/17).
З огляду на викладене, у такій категорії справ встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.
Разом з тим, встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (постанова Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №686/17744/21(провадження №61-9278св22)).
Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставою вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18) (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та користувачем послуг банку.
За матеріалами службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» на підставі виписки по карті № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 за 11.01.2022 підтверджено списання грошових коштів на загальну суму 37363 грн, операції проведено шляхом ручного вводу номеру картки, строку дії та CVV-коду через термінали процесингових операцій.
Також встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2022 з власного мобільного телефону отримано дзвінок з невідомого йому номера НОМЕР_4 , в ході якого невстановлена особа уточнювала його особисті дані. 
Змін в акаунті ОСОБА_1 під час шахрайського входу у «Приват 24» не зафіксовано, фінансовий номер клієнта не змінювався, вхід до акаунту здійснено зі зміною паролю до акаунту та подальшим введенням вірного пін коду картки НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 , що підтверджує факт розголошення вказаної інформації самим клієнтом.
Матеріалами справи підтверджено, що 12.01.2022 позивач звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення і лише 22.03.2022 він звернувся до банку із заявою з приводу списання грошових коштів з його картки без його відома та згоди.
Таким чином, Банк довів належними та допустимими доказами ту обставину, що ОСОБА_1 своїми діями та бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка була йому направлена на його фінансовий номер телефону, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 
Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №591/8927/23.
Колегія суддів також враховує ту обставину, що ОСОБА_1 , після списання грошових коштів з банківського рахунку, не виконав усіх дій та не надав усієї інформації в день, коли було здійснено шахраями запит на вхід з іншого пристрою, яка необхідна була АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення розслідування щодо спірних операцій, а повідомив банківську установу про операції, які він не здійснював лише 22.03.2022.
Суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, при оцінці доказів не врахував, що відповідачем належними та допустимими доказами, які не були спростовані позивачем, підтверджено, що саме останній своїми діями та бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду та іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з його рахунку невстановленими особами.
За встановлених вище обставин справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України витрати відповідача по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 2906,88 грн підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів відмовити.
Витрати відповідача по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 2906,88 грн підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року.

Судді: Р.С. Гринчук

І.В. П`єнта

О.І. Талалай