Справа № 357/4527/26
3/357/1950/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2026 м. Біла Церква
Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи немає, 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Хомич А.М.,
У С Т А Н О В И В:
06.03.2026 о 02:07 год на вул. Сквирське шосе, 225, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» з р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці (невідповідність слів та дій), виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607389 від 06.03.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, 06.03.2026 о 05:39 год на вул. Таращанській, 199, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» з р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі, на що водій категорично відмовився та був неодноразово попереджений про відповідальність за відмову, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607402 від 06.03.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2026 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. 
Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Хомич А.М. до суду подав клопотання, у якому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що по першому протоколу відсутня відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вказані події підтверджуються о 02 годині 13 хвилині відеозапису, долученого до матеріалів справи.
Крім того, працівникам поліції було достеменно відомо, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем. Таким чином, процедура огляду ОСОБА_1 мала б відбуватися у відповідності до норм Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32.
Працівникам поліції було достеменно відомо, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та виконував розпорядження командира. Таким чином, поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем в силу вищевказаних норм законодавства України зобов`язаний був залучити до огляду уповноважену особу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, яка б і провела огляд на стан сп`яніння.
Щодо відсутності оголошених ознак сп`яніння. Поліцейські, зупинивши транспортний засіб та спілкуючись з ОСОБА_1 не назвали жодної ознаки сп`яніння, передбаченої Інструкцією №1452/735. 
Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння З відеозапису чітко встановлено, що протягом усього спілкування: - мова водія була чіткою та послідовною; - рухи координованими; - поведінка спокійною та адекватною; - реакція логічною і відповідною ситуації. Жодного слова про наявність будь-якої ознаки сп`яніння поліцейський не висловив. Такі підстави для проведення огляду водія на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а самим поліцейським не вчинено усіх належних дій щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, визначених у пункті 4 Розділу І вказаної Інструкції. Таким чином, працівниками поліції не доведено факту наявності вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння.
Матеріали про адміністративне правопорушення не містять доказів чіткої, зрозумілої, такої, яка не викликає сумнівів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Крім того в даній справі відсутнє відсторонення водія від керуванням транспортним засобом.
Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріалів, суддя дійшов до наступного висновку.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452\735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. 
Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія 
транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….
Попри не визнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 607389 та серії ЕПР1 № 607402 від 06.03.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у яких викладено фактичні обставини вчинення правопорушень; 
копіями постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6775405 від 06.03.2026 та серії ЕНА № 6775405 від 06.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 гривень;
довідкою т.в.о. начальника ВАП батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Анни Садової від 06.03.2026, згідно із якою, відповідно до інформації наявних баз даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «А1», «А», «В», «В1», «С», «С1» від 07.06.2005, статус «виданий»;
направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня» від 06.03.2026, та до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківське територіальне медичне об`єднання» від 06.03.2026, у яких відомості про проходження огляду відсутні, огляд не проводився; 
актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд не проводився;
довідкою т.в.о. інспектора ВАП батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Анни Садової від 06.03.2026, згідно із якою, відповідно до інформації наявних баз даних ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія, яке знаходиться у статусі «виданий» НОМЕР_2 ;
зобов`язанням ОСОБА_1 від 06.03.2026, відповідно до якого він зобов`язується сьогодні 06.03.2026 надалі не керувати будь яким транспортним засобом до повного витвереження;
відеозаписами з нагрудних камер та відеореєстратора із службового автомобіля поліцейських та камери спостереження, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 607389 та серії ЕПР1 № 607402 від 06.03.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які підтверджують обставини викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.
Так, на переглянутому в судовому засіданні диску із відео, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607389 від 06.03.2026, складеного о 02:59 год, під назвою «clip-2» зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу «Volkswagen Transporter» з р.н. НОМЕР_1 . 
На відеофайлі під назвою «clip-1» із нагрудної камери поліцейського № 477920 зафіксовано як о 02:09 год поліцейські зупини транспортний засіб, підходять до водія та повідомляють, що зупинили через те, що він рухається у комендантську годину та не підсвічується номерний знак. Водій повідомив, що він військовий і буває переїжджають, щоб не бачили «сепари». Працівник поліції пропонує надати документи для перевірки. О 02:10:53 год на запитання поліцейського чи нічого не вживав водій, той повідомив, що ні, і його попросили зробити видих. Далі на запитання якщо запропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чи пройде його водій, чи «задується він у Драгер», той повідомив о 02:11:19 год «ні, ми військові, ну рєбята, п`яними не їздимо по дорозі». Поліцейський повідомив, що чує запах, а не говорить, що щось вживали, а саме запах з порожнини рота. Потім інший поліцейський просить водія зробити на нього видих і також запитує чи останній вживав, на що водій повідомив, що нічого не вживав. О 02:11:51 год працівник поліції повідомляє, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння, що чує від водія запах із порожнини рота. Далі просить виставити пальці, що водій і зробив. На запитання його до поліцейського чи трусяться у нього руки, поліцейський говорить, що він розуміє, що у нього можуть труситися руки, бо він військовий. Далі працівник поліції о 02:12:21 год пропонує пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, і якщо водій говорить, що нічого не вживав, то «задує» Драгер, покаже 0,00 і питань немає. Інший поліцейський знову повторює о 02:12:46 год, що вони вбачають у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю та поведінка, що не відповідає обстановці. Водій стверджує, що вони не пили, нікого не чіпали,їм потрібно їхати по справам, на що поліцейський повідомив, що вони можуть їхати у своїх справах, але лише у тверезому стані. О 02:13:06 год повторно поліцейський запитує, чи водій буде проходити огляд, на що той відповідає, що ні. О 02:13:08 год інший поліцейський пропонує «може в медичний заклад поїдете?», однак водій говорить, що вони запізнюється, їм потрібно їхати. На це поліцейські повідомляють о 02:12:21 год, що якщо він відмовляється проходити огляд, то на нього будуть складені матеріали. О 02:14 год водієві ще раз пропонують пройти огляд, роз`яснюють, що зараз привезуть Драгер, якщо він нічого не вживав, то йому немає чого боятися, однак той наполягає на своєму, що їм потрібно їхати, вони поспішають. О 02:15:31 год на вимогу водія поліцейський повертає його документи та повідомляє, оскільки він не бажає проходити огляд, то на нього автоматично буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій забравши документи, говорить, що вони поїхали, але поліцейський повідомляє, що той не має права їхати. Потім о 02:15:54 год поліцейський ще раз повідомляє, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння та переконують водія, якщо він нічого не вживав, щоб пройшов тест, однак він говорить неодноразово, що не буде проходити огляд, що у поліцейських можуть бути тести з яким доказами. На це працівник поліції повідомляє, що якщо водій не пройде огляд на нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування з ознаками алкогольного сп`яніння і відсторонення від керування транспортним засобом. Повторно роз`яснюють, що якщо водій стверджує, що нічого не вживав, то зараз привезуть Драгер, і він проходе огляд, якщо не хоче Драгер, то можна проїхати до лікарні, що зафіксовано о 02:17:34 год. Далі роз`яснюють на запитання водія, що є допустима норма, що вони його везуть не до тієї лікарні, яку визначає водій, а до найближчого медичного закладу, однак водій повідомляє, що він поїде у будь яку свою лікарню на огляд. О 02:18 год поліцейський запитує у водія «ми будемо їхати у лікарню?», що в них немає нашої лікарні, а є лікарні в м. Біла Церква, однак водій стверджує, що поїде у свою лікарню у яку захоче. Поліцейський роз`яснює, що він везе водія до найближчої лікарні, а якщо водій буде не згодний, то тоді зможе ще поїхати у свою лікарню та ще раз пропонують пройти огляд на приладі Драгер. О 02:19 год працівник поліції вкотре повідомляє, що на водія будуть складені матеріали, оскільки він запропонував пройти огляд на Драгер, водій не бажає, що він запропонував йому пройти огляд у медичному закладі, однак він також не бажає, тому автоматично по п. 2.5 будуть складані матеріали, за те, що він відмовляється пройти огляд, а те, що він військовий, то це не дає йому право у стані алкогольного сп`яніння керувати транспортним засобом. О 02:19:42 год поліцейські повторно водієві говорять, якщо він не пив, то щоб пройшов огляд на місці, а ні, то щоб вони їхали до лікарні. На запитання водія, о 02:20 год працівник поліції повідомляє, що дійсно, коли той проїхав, вони поїхали за ним, оскільки комендантська година, автомобіль на іноземній реєстрації та не працює підсвітка номерного знаку, а потім під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і пропонують пройти огляд. Приїхав інший екіпаж поліцейських, які привезли ОСОБА_2 , які роз`яснюють знову щоб водій пройшов огляд і цей огляд на приладі займе 2 хв, але водій все одно сперечається і говорить, що поспішає. Працівники поліції повідомляють, що працюють бодікамери, що є допустима норма алкогольного сп`яніння і вмовляють водія пройти огляд, але той говорить, що він поспішає, їде у Дружківку. Далі зафіксовано ще сперечання водія із поліцейськими та вмовлянням останніми пройти огляд. О 02:30 год зафіксовано як працівник поліції роз`яснив водієві його права. О 02:32 год поліцейські сіли до свого службового автомобіля, де складають протокол та додатки до нього. О 03:05 год поліцейський підійшов до водія та ознайомлює його з додатками до протоколу про адміністративне правопорушення, але водій повідомив, що не буде ставити свої підписи, але матеріали читає, висловлює свої зауваження щодо тремтіння рук та запаху алкоголю. О 03:08 год поліцейський оголошує водієві протокол. На запитання чи буде той отримувати протокол, останній погодився, поліцейський повідомив, що потрібно буде поставити за це підписи, однак водій повідомив, що підписи ставити не буде. О 03:19 год зафіксовано як поліцейський на доводи водія повідомляє, що військова машина має бути на чорних номерах. О 03:20:02 год працівник поліції повідомив водієві, що надалі він не має права керувати транспортним засобом, якщо буде керувати, то його будуть зупиняти всю ніч і виписувати багато протоколів, на що водій повідомив, що нікуди не поїде. 
На відеофайлі під назвою «clip-1» із нагрудної камери поліцейського № 466281 зафіксовано ті ж обставини, що і на камері № 476281.
Також, на переглянутому в судовому засіданні диску із відео, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607402 від 06.03.2026, складеного о 06:41 год, під назвою «clip-1» зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу «Volkswagen Transporter» з р.н. НОМЕР_1 . 
На відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476281 зафіксовано як поліцейський, який підходить до водія, що вийшов із автомобіля, відрекомендувався та повідомив про здійснення відео фіксування, причини зупинки, а саме: не працює підсвітка номерного знаку чи можливо погано працює. О 05:40 год поліцейський просить надати документи для перевірки, що водій і зробив, далі по службовому планшету було перевірено особу водія. О 05:41 год на запитання поліцейського, куди прямує водій, той повідомив, що у м. Дніпро, що поліцейський вірно розуміє, що машина військова, а також повідомив, що рухається із Житомирської області. О 05:43 год водій показав документи на автомобіль та повідомив, що машина не крадена, на позиції виїжджає і вимикаємо світло, однак поліцейський повідомив, що штраф був виписаний, але неполадка не усунута. О 05:52 год водій повідомив, що йому терміново потрібно їхати. На запитання поліцейського як самопочуття у водія, той сказав, що все нормально, а чи нічого він не вживав, повідомив, що ні. Далі о 05:53 год на прохання поліцейських водій зробив на них видих, о 05:54 год протягнув руки перед собою. О 05:56 год зафіксовано розгляд справи за ст. 121-3 КУпАП та роз`яснення прав водієві, далі зафіксовано складання постанови та вже о 06:10 год ознайомлення із нею водія. О 06:13 год поліцейський повідомив, що під час спілкування із водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя та виражене тремтіння пальців рук. О 06:15 год водієві запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, вже о 06:17 год водій повідомив, що відмовляється, що він втомився, йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, о 06:18:25 год водій відмовився. Йому було повідомлено, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно поліцейський пропонує пройти огляд, однак о 06:20 год водій відмовився від проходження огляду, повідомив, що його вже сьогодні зупиняли і виписали протокол за ст. 130 КУпАП. На запитання поліцейського чи попереджали водія про те, що не можна рухатися далі, водій повідомив, що дійсно його попереджали, що рухатися неможна, що його буде зупинено і знову буде та сама процедура. Поліцейський повідомив, що стосовно водія буде складений протокол за ст. 130 КУпАП, та роз`яснив права водія, які йому зрозумілі, а також повідомили, що водій відсторонений від керування, що йому не можна далі рухатися автомобілем. Далі зафіксовано складання протоколу та додатків до нього поліцейськими.
Також судом досліджені, надані стороною захисту, копію військового квитка ОСОБА_3 та довідку т.в.о. начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_4 № 480 від 15.01.2025, відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з 05.03.2017 по теперішній час.
Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452\735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.
А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення. 
До доводів захисника щодо того, що ОСОБА_1 поліцейські у двох випадках не пропонували пройти огляд у медичному закладі, чим порушили порядок проведення огляду водіїв на визначення стану алкогольного сп`яніння, суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту, спрямованим на уникненням адміністративної відповідальності. Такі його пояснення є неспроможними, оскільки повністю спростовані дослідженими судом відеозаписами, а саме на переглянутому в судовому засіданні диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607389 від 06.03.2026, складеного о 02:59 год, на відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476281, зафіксовано починаючи з 02:13 год після відмови водія на пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, неодноразову пропозицію пройти огляд у найближчому медичному закладі та роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Також, на переглянутому в судовому засіданні диску із відео, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607402 від 06.03.2026, складеного о 06:41 год, на відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476281 о 06:17 год зафіксовано пропозицію пройти огляд у медичному закладі, від якої водій відмовився.
Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що поліцейськими після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не були озвучені ознаки алкогольного сп`яніння, вимога про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння була безпідставною. Дана позиція спростовується відеозаписами, переглянутими в судовому засіданні, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 робить видих не на одного поліцейського, які повідомляють йому про запах алкоголю із порожнини рота, окрім того останній протягує руки, таким чином поліцейські перевірили тремтіння пальців рук, окрім того водій постійно уникав вимоги пройти огляд та просив його відпустити, тобто його поведінка була знервованою.
Окрім того, на переглянутих відеозаписах зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер, а також у найближчому медичному закладі, хоча поліцейські неодноразово наполягали на такому огляді, тому доводи захисника, що не було чіткої відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, не бере до уваги. 
Також суд знаходить неспроможними посилання захисника на норми ст. 266-1 КУпАП в обґрунтування недопустимості доказів по справі з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз положень ст. ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. 
Відповідно до преамбули Закону України від 30.06.1993 N 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон N 3353-ХІІ) цей Закон визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.
Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (стаття 1 Закону N 3353-ХІІ).
Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, окрім іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону N 3353-ХІІ).
Пунктом 1.1 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону N 3353-ХІІ встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.3, 1.9 ПДР).
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані сп`яніння.
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Тому для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на підставі ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.
Як було встановлено, в даному випадку 06.03.2026 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вул. Сквирське шосе та на вул. Таращанській в м. Біла Церква Київської області, під час керування транспортним засобом «Volkswagen Transporter» з р.н. НОМЕР_1 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. Вказаний транспортний засіб військовим формуванням або ЗСУ не належить, доказів вказаних обставин стороною захисту суду не надано.
Крім того, відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця-пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи сторони захисти з цього приводу є безпідставними.
З приводу доводів сторони захисту про те, що поліцейськими не було відсторонено від керування транспортним засобом не у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП суддя зазначає таке. 
Поліцейський може відсторонити особу від керування авто у випадку, коли у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого). Це прямо визначено в ст. 266 КУпАП: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Із аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.
Якщо поліцейський відстороняє водія від керування автомобілем, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування авто. Фактично на практиці у разі відсторонення водія від керування автівкою, вона передається знайомим, родичам або пасажирам водія, які мають можливість керувати нею.
Слід зазначити, що сама по собі відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 607389) розписки водія про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом або розписки іншого водія про те, що він зобов`язується доставити автомобіль до місця призначення, а водія не допускати до керування ним, не є істотним порушенням, не тягне за собою визнання всіх зібраних доказів недопустимими та не спростовують встановлених у справі обставин. Окрім того, переглянутими в судовому відеозаписами встановлено, що поліцейськими роз`яснено ОСОБА_1 , що він відсторонений від керування транспортним засобом до повного витверезіння, однак він проігнорував дане попередження о 02:59 год, продовжив рух. Далі, вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення о 06:41 год поліцейськими було відібрано зобов`язання водія щодо не керування в подальшому транспортним засобом.
Отже, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно із якою передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі, що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суддя визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.
При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень, що становить,0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА