Справа № 759/26262/25
Провадження № 22-ц/801/1381/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 липня 2026 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М., 
суддів: Матківської М.В., Міхасішина І.В.
розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Романюк Л.Ф.
у справі №759/26262/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (позивач)
до ОСОБА_1 (відповідач) 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем 23.09.2024 укладено кредитний договір в електронній формі, відповідно до якого останньому надано грошові кошти у сумі 12 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. 
В подальшому 14.05.2025р. між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого до нього перейшло право вимоги до відповідача.
В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 23 008,40 грн., з яких 7 936,00 грн. — основний борг, 13 572,40 грн. — проценти за користування кредитом, 1 500,00 грн — пеня. 
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2026 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-9981245 від 23.09.2024р в сумі 21 508 грн. грн. 40 коп., судовий збір у розмірі 2 264,48 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не встановлено коли та в якому розмірі здійснювались платежі на погашення кредитної заборгованості і які суми були спрямовані на погашення тіла кредиту, а які зараховувались на проценти чи комісію. На думку апелянта позивачем не доведено чи правильно враховані всі внесені ним платежі. Вважає, що розмір заборгованості за процентами значно перевищує розмір тіла кредиту, що суперечить вимогам закону.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу суду представник позивача ОСОБА_2 просила залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 травня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 02 червня 2026 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. 
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегією суддів вирішено призначити її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Встановлені судом першої інстанції обставини 
Судом встановлено, що 23.09.2024р між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9981245. Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 10 000.00 грн. Строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. 
Відповідно до п. 3.6 Договору кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту в розмірі 20% від суми кредиту, що складає 2 000,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.5 даного Договору, а саме 18 вересня 2025 року.
Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «18» вересня 2025р. згідно умов пункту 3.5 цього Договору.
1.4. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «08» жовтня 2024 року, та на кожний 15 день після цієї дати.
Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням періоду користування Кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 45285,00 грн.( п.1.9.1. Договору).
Відповідно до переліку позичальників з даними про транзакції, ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 23.09.2024 р. було зараховано 10 000,00 грн. ( а.с.14).
Також дана обставина про перерахування коштів в рамках даного кредитного договору підтверджується Довідкою ТОВ «Макс Кредит» про перерахування коштів через ТОВ «ПрофітГід» ( а.с.16-17,18).
14.05.2025р. між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого до нього перейшло право вимоги до відповідача.
Позиція апеляційного суду
Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення повністю відповідає наведеним нормам .
Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив із того, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по ньому, правомірність нарахованої заборгованості за кредитом, у тому числі й процентів. Відмовляючи у задоволенні позовних в частині стягненні штрафу та пені, суд першої інстанції виходив із положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких у період дії воєнного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплачувати на користь позикодавця неустойку, зокрема штраф і пеню, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики. Оскільки заявлені позивачем штраф і пеня були нараховані після 24 лютого 2022 року, суд дійшов висновку, що такі вимоги не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.
Колегія суддів повністю погоджується із таким висновком.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за особливостями укладення кредитного договору в електронній формі шляхом підписання за допомогою електронного підпису, уклав кредитний договір, що ніким не оспорюється .
Відповідно до вимог ч.6 та 8 ст.11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки та уклали в належній формі кредитний договір.
за умовами кредитного договору сторонами погоджено строк кредитування - 360 днів, та розмір процентів. Відповідно до п.1.5.1. договору стандартна процентна ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожний день кредитування, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. Знижена процентна ставка становить 0,,57% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. Знижена процента ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеною відсотковою ставкою первісного кредитора ТОВ «Макс кредит» розраховано заборгованість ОСОБА_1 за процентами за період з 23 вересня 2023 року по 07 жовтня 2023 року за зниженою процентною ставкою, а з 08 жовтня 2023 року по 14 травня 2025 року (до моменту укладення договору факторингу) за стандартною процентною ставко відповідно до вимог п. 1.5.1 кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Черговість зарахування платежів визначено у п. 53. кредитного договору, згідно з яким у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги позивача у такій черговості: 1) у першу чергу – прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу – сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу – неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до договору.
Із розрахунку заборгованості вбачається дотримання позивачем умов кредитного договору як щодо строку нарахування, так і розміру відсотків за користування кредитним коштами, а також приписів статті 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням.
Враховуючи черговість зарахування платежів, внесених ОСОБА_1 суми було не достатньо для погашення всієї суми заборгованості за нарахованими процентами та заборгованості за основним боргом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
А тому наданий суду позивачем розрахунок, колегія суддів вважає належним та допустимим доказом заборгованості у справі.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами.
Тому, колегія суддів вважає, що з урахуванням погоджених сторонами умовами кредитного договору стягненню підлягає заборгованість по кредитному договору на загальну суму 21508,40 грн.
За таких підстав доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.
Головуючий:       І.М. Стадник

Судді:        М.В. Матківська

І.В. Міхасішин