Справа № 991/1304/24
Провадження 1-в/991/38/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026 Вищий антикорупційний суд у складі:
головуючого судді	ОСОБА_1 	
за участю 	  	
секретаря судового засідання	ОСОБА_2 	
прокурора	ОСОБА_3 	
засудженого	ОСОБА_4 	
його захисника, адвоката	ОСОБА_5 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про переведення засудженого ОСОБА_4 із колонії до слідчого ізолятора, -
ВСТАНОВИВ:
?. Історія провадження
1.1.  16.06.2026 до суду надійшло вказане клопотання у якому прокурор прохає перевести ОСОБА_4 , засудженого вироком ВАКС від 25.03.2025, зміненим ухвалою АП ВАКС від 09.02.2026 у справі № 991/304/24, з Державної установи «Вознесенська випрана колонія (№ 72)» до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для проведення процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42023000000001875.
1.2.  Мотивує таке клопотання тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023000000001875 завершено, підозрюваним, у тому числі ОСОБА_4 , 18.06.2026 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України.
1.3.  В той же час, матеріали досудового розслідування налічують понад 50 томів, а також містять велику кількість речових доказів та додатків на електронних носіях. З огляду на таке вважає, що щоденне транспортування та перевезення такого обсягу матеріалів до установи виконання покарань, яка знаходиться поза межами Київської області, є технічно неможливим, нераціональним та створює ризики пошкодити або втрати матеріалів справи. 
ІІ. Позиції сторін судового провадження
2.1. Прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити. Наголосив, що відстань від виправної колонії, в якій наразі ОСОБА_4 відбуває покарання, до органу досудового розслідування сягає понад 400 км. При цьому, фігурантами зазначеного кримінального провадження є ще троє осіб. Відповідно, з метою створення ефективних та результативних умов для реалізації ОСОБА_4 права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, раціональним видається його переведення до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
2.2. Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_5 , щодо клопотання прокурора заперечував. Повідомив, що наразі Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області здійснюється розгляд питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання за хворобою. Відтак, з огляду на стан здоров`я засудженого, а також потенційну можливість його звільнення від подальшого відбування покарання, захисник не вбачав підстав для здійснення переведення. Крім того, на думку адвоката, таке переведення може спричинити зміну підсудності вирішення питання про його звільнення від відбування покарання за хворобою, а отже мати негативний вплив як для здоров`я, так і для реалізації законних прав та інтересів ОСОБА_4 . Також захисник наголосив, що місце, де наразі ОСОБА_4 відбуває покарання має менш суворий режим аніж слідчий ізолятор, в який прокурор прохає його перевести. З огляду на зазначене прохав відмовити у задоволенні вимог прокурора.
2.3.  Засуджений ОСОБА_4 щодо свого переведення також заперечував. Повідомив, що фактично реалізувати його переведення вдасться не раніше кінця серпня-вересня. Це негативно позначиться на його стані здоров`я та на його правах. Додав, що бажає ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування в електронному вигляді за місцем відбування покарання, тобто в Державній установі «Вознесенська випрана колонія (№ 72)».
III. Мотиви та обґрунтування суду
Заслухавши думку учасників судового засідання, проаналізувавши доводи поданого клопотання, суд дійшов до таких висновків.
3.1. Правове регулювання
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
З огляду на те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні № 42023000000001875 наразі не розпочатий, вказане клопотання подане до належного суду, як до суду, який ухвалив вирок.
3.2. Встановлені обставини
Встановлено, що вироком ВАКС від 25.03.2025, з урахуванням змін, внесених ухвалою АП ВАКС від 09.02.2026 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням функцій представника влади, строком на три роки.
Вказаний вирок набув законної сили 09.02.2026.
Відповідно до інформації, яка міститься у листі Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 8166/20667/4.3/8-26/3/1/15-26 від 21.05.2026, ОСОБА_4 з 20.03.2026 відбуває покарання в державній установі «Вознесенська виправна колонія (№ 72).
В той же час, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023000000001875 від 23.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
18.06.2026 у вказаному кримінальному провадженні підозрюваним, у тому числі ОСОБА_4 , повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України.
Як зазначає прокурор, з огляду на перебування ОСОБА_4 в установі виконання покарання, що розташована у Миколаївській області, а також значний обсяг матеріалів досудового розслідування, надання підозрюваному доступу до таких матеріалів є технічно складним та нераціональним, оскільки потребує перевезення таких матеріалів на значні відстані.
Натомість, сторона захисту заперечувала щодо переведення ОСОБА_4 з місця відбування ним покарання - Державної установи «Вознесенська випрана колонія (№ 72)» до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» з огляду на стан здоров`я засудження та розгляд Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання за хворобою.
Свою позицію сторона захисту підтвердила:
(1) відповіддю КНП «Медичний центр міста Києва» ВО КМР (КМДА) від 22.06.2026 на адвокатський запит, згідно з якої вбачається погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 за період з 08.12.2025 по 25.03.2026;
(2) роздруківкою веб-порталу «Судова влада України» про стан розгляду Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області питання в порядку виконання ОСОБА_4 судового рішення, відповідно до якої судове засідання з розгляду означеного питання призначено на 29.06.2026.
3.3. Мотиви суду
Відповідно до ст. 90 КВК України у порядку, встановленому КПК України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.
Згідно з положеннями Глави 20 КПК України до слідчих дій законодавець відносить допит, впізнання, обшук, огляд, освідування особи, слідчий експеримент та експертизу.
Прокурор у клопотанні прохає перевести засудженого ОСОБА_4 з Державної установи «Вознесенська випрана колонія (№ 72)» до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 42023000000001875 в порядку ст. 290 КПК України.
Водночас, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не є слідчою дією, участь в якій є обов`язковою, а є процесуальною дією, участь у якій є правом, а не обов`язком підозрюваного.
Ба більше, як вірно наголосив в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , Державна установа «Вознесенська випрана колонія (№ 72)», в якій ОСОБА_4 відбуває покарання, відноситься до установи виконання покарань середнього рівня безпеки, у той час як Державна установа «Київський слідчий ізолятор» є установою ізоляції та максимального (закритого) рівня безпеки.
До того ж, суд бере до уваги й стан здоров`я засудженого, а також факт здійснення провадження Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання за хворобою.
На переконання суду, позиція самого засудженого, який заперечував проти свого переведення, у поєднанні з наведеними та документально підтвердженими стороною захисту обставинами щодо стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішенням іншим судом питання про його звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, дають підстави висновувати, що таке переведення матиме негативний вплив на стан здоров`я засудженого та на реалізацію ним своїх прав.
Крім того, суд бере також до уваги бажання ОСОБА_4 ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42023000000001875 в електронному вигляді зі сканованими їх копіями. Прокурор зауважив, що станом на час розгляду клопотання має у розпорядженні незначну частину відсканованих матеріалів кримінального провадження № 42023000000001875 і не зможе надати в такому форматі інші докази. Попри це ОСОБА_4 наполягав на реалізації свого права на ознайомлення саме в електронному вигляді, зауваживши, що в колонії є для того необхідні умови.
У цьому контексті суд зауважує, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування для сторони захисту є виключно правом, а не обов`язком. Сторона захисту використовує це право на власний розсуд, виходячи зі своєї позиції та інтересів підозрюваного. При цьому підозрюваний може взагалі відмовитись від ознайомлення, або ж реалізувати це право через своїх захисників.
За таких обставин, враховуючи, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не є слідчою дією, і таке ознайомлення може бути реалізоване в інший альтернативний спосіб, аніж переведення засудженого з місця відбування покарання до слідчого ізолятора за місцем знаходження органу досудового розслідування, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 90 КВК України суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про переведення засудженого ОСОБА_4 із колонії до слідчого ізолятора - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1