ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/449/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року (суддя Рябчук О.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (код ЄДРПОУ 08562909), яка полягає у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при отриманні, реєстрації та недотримання строків при розгляді письмового запиту адвоката Монатко Д.С., який діяв в інтересах позивача ОСОБА_1 «про надання інформації щодо засуджених» від 10.04.2024, що обумовлено наданням відповіді через 6 (шість) днів з пропущенням строків на розгляд запитів, що призвело до порушень прав позивача ОСОБА_1 при зверненні через свого адвоката з запитом на інформацію від 10.04.2024 р. до Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (код ЄДРПОУ 08562909) та отримання відповіді №89/10-2194/Мл від 16.04.2024 поза встановлені Законом строки, що завдало непоправної моральної шкоди позивачу;
- визнати протиправними дії, рішення та бездіяльність відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (код ЄДРПОУ 08562909), які полягають у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при створенні та оформленні відповіді №89/10-2194/Мл від 16.04.2024 та наданні неповної інформації та віднесенні витребуваної інформації до інформації з обмеженим доступом у відповіді №89/10-2194/Мл від 16.04.2024, що обумовлено не належним чином завірення відповіді шляхом не проставлення печатки та складання її без вказівки номера та дати реєстрації запиту на який дається ця відповідь, не надання точної інформації про кількість засуджених які перебувають у СМРБ при ДУ «ДВК(№89)» станом на 10.04.2024 р., віднесенням інформації щодо кількості осіб прибувших до СМРБ при ДУ «ДВК(№89)» з інших міст (без зазначення їх прізвища та точних адрес, а лише кількість та міста (місцевість) з яких вони прибули) до інформації з обмеженим доступом, що призвело до порушень прав позивача ОСОБА_1 на отримання завіреної належним чином відповіді та отримання точної та достовірної інформації за зверненням з запитом на інформацію від 10.04.2024 через адвоката до Відповідача: державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (код ЄДРПОУ 08562909), що унеможливило реалізацію права позивача використовувати цю інформацію як доказ у Суді по іншій справі та завдало непоправної моральної шкоди позивачу;
- стягнути з відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (код ЄДРПОУ 08562909) за протиправні дії, рішення і бездіяльність, які полягають у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при отриманні, реєстрації, розгляді письмового запиту адвоката, який діяв в інтересах позивача ОСОБА_1 , «про надання інформації щодо засуджених» від 10.04.2024 та при створенні і завіренні відповіді №89/10-2194/Мл від 16.04.2024 та наданні точної інформації у цій відповіді у встановлені Законом строки, внесеним рішенням в цю відповідь про віднесення витребуваної відкритої інформації до інформації з обмеженим доступом, що призвело до порушень прав позивача на звернення з запитом через адвоката до органу державної влади на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану цим порушенням йому моральну шкоду в розмірі 72 000 (сімдесят дві тисячі) гривень;
- зобов`язати відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (код ЄДРПОУ 08562909) розглянути запит адвоката Монатко Д.С., який діяв в інтересах позивача ОСОБА_1 , «на інформацію щодо засуджених» від 10.04.2024 та негайно надати складену та оформлену належним чином відповідь з витребуваною інформацією у запиті від 10.04.2024, завірену належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом на ім`я позивача та на мою адресу перебування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» щодо не розгляду запиту адвоката Монатко Д.С. від 10.04.2024 р. в інтересах ОСОБА_1 в частині надання інформації про кількість вільних місць в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» станом на 10.04.2024 року.
Зобов`язати Державну установу «Дніпровська виправна колонія (№89)» розглянути запит адвоката Монатко Д.С. від 10.04.2024 р. в інтересах ОСОБА_1 в частині надання інформації про кількість вільних місць в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» станом на 10.04.2024 року та надати відповідь за результатами розгляду.
В решті позовних вимог відмовити.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції змінити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції зроблені помилкові висновки, що інформація про місце перебування засуджених є інформацією з обмеженим доступом, а тому не підлягає розголошенню. Відмова ДУ «ДВК (№ 89)» та висновок суду про правильність ненадання вказаних відомостей на адвокатський запит носять формальний характер і є безпідставними.
Також зазначено, що враховуючи упереджене ставлення адміністрації відповідача до позивача та умисне порушення його прав, завдана моральна шкода являється реальною і підтверджена документально. Заявлені в позові вимоги про стягнення моральної шкоди є повністю обґрунтованими, а відмова суду - безпідставною.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 15.04.2002 року ОСОБА_1 було засуджено до довічного позбавлення волі вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 року.
Верховний Суд України, розглянувши касаційні скарги на вирок від 15.04.2002 року, постановив ухвалу від 23.07.2002 року про залишення касаційних скарг без задоволення, а вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 залишено без змін.
25 липня 2003 року відбулося засідання комісії Департамента з питань ВКП у Дніпропетровський області з питань розподілу, направлення та переведення засуджених до позбавлення волі, якою, згідно протоколу № 23 від 25.07.2003, було прийнято рішення про призначення подальшого тримання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 у ВК максимального рівня безпеки (у приміщеннях камерного типу).
30 липня 2003 року ОСОБА_1 за рішенням комісії від 25.07.2003 було етаповано з СІЗО-3 м. Дніпропетровська до державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для подальшого тримання під вартою у камерах сектору максимального рівня безпеки.
Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбував покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» на дільниці максимального рівня безпеки довічне позбавлення волі з 30.07.2003 року та 25.12.2023 року був етапований до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» для подальшого відбування покарання.
Адвокатом Монатко Д.С. було надано до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» адвокатський запит від 10.04.2024 р. в інтересах ОСОБА_1 .
В запиті адвокат просив:
«Надати інформацію про кількість вільних місць в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» станом на 13.12.2023 року та на 10.04.2024 р.
Надати інформацію про місця проживання або перебування засуджених в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» до їх засудження станом на 13.12.2023 року (без розкриття персональних даних засуджених – лише їх кількість та населені пункти, де вони проживали або перебували до засудження).
Державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» на вказаний запит надано відповідь №89/10-2194/Мл від 16.04.2024 р.
У відповіді надано інформацію, що станом на 13.12.2023 року в секторі максимального рівня безпеки при Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» відбувало покарання 34 особи із числа засуджених до довічного позбавлення волі.
Також повідомлено, що місця проживання засуджених до довічного позбавлення волі, які відбували покарання в установі на той час (період) надати неможливо, відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних», а саме, забороняється для передачі іншим особам без письмової згоди засудженого.
Відповідно до скріншотів з електронної пошти адвокат Монатко Д.С. відповідь на запит була надіслана на електронну пошту 18.04.2025 о 08:52 від користувача Валерія Колодяжна.
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність бездіяльності не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до статті 5 Закону України № 2657-XII «Про інформацію» реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до статті 20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Згідно зі статтею 21 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VІ публічна інформація – це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до до ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VІ обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 вказаного Закону України розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень – органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюют ьвладні управлінські функції відповідно до законодавства та рішенняя ких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:
1) інформацією про стан довкілля;
2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;
3)інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;
4)іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;2) дату відмови;3) мотивовану підставу відмови;4) порядок оскарженнявідмови;5) підпис.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону України розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач, зокрема, має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Як всиновив суд першої інстанції, адвокатом Монатко Д.С. було надано до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» адвокатський запит від 10.04.2024 р. в інтересах ОСОБА_1 .
В запиті адвокат просив надати наступну інформацію:
1. про кількість вільних місць в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» станом на 13.12.2023 року;
2. про кількість вільних місць в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» станом на 10.04.2024 року;
3. про місця проживання або перебування засуджених в секторі максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» до їх засудження станом на 13.12.2023 року (без розкриття персональних даних засуджених – лише їх кількість та населені пункти, де вони проживали або перебували до засудження).
Державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» на вказаний запит надано відповідь №89/10-2194/Мл від 16.04.2024 р.
По першому питанню відповідачем надано відповідь та зазначено, що станом на 13.12.2023 року в секторі максимального рівня безпеки при Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» відбувало покарання 34 особи із числа засуджених до довічного позбавлення волі.
По другому питанню запиту відповідачем відповіді не надано та не відмовлено в наданні вказаної інформації, тобто, запит в цій частині не розглянуто, чим допущено протиправну бездіяльність.
По третьому питанню запиту у відповіді зазначено, що місця проживання засуджених до довічного позбавлення волі, які відбували покарання в установі на той час (період) надати неможливо, відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних», а саме, забороняється для передачі іншим особам без письмової згоди засудженого.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що до персональних даних можна віднести будь-які відомості, за якими ідентифікується або може бути ідентифікована фізична особа, зокрема: прізвище, ім`я, по батькові, адреса, телефони, паспортні дані, національність, освіта, сімейний стан, релігійні та світоглядні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи (за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану із здійсненням функцій держави або органу місцевого самоврядування) тощо. Вказаний перелік не є вичерпним.
Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може оброблятися в тому числі поширюватись тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Суд дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно відмовлено в наданні інформації про місця проживання або перебування засуджених.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди.
Відповідно до статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Суд першої інстанції вірно врахував, що сам факт визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що доказів на підтвердження існування моральних страждань та визначеного позивачем розміру моральної шкоди матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 24 червня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш