СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 757/9285/14-к пр. № 1/759/7/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року  м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку КПК України (1961 року) з урахуванням положень п. 11 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України (2012 року) кримінальну справу № 47-1401 за обвинувальним висновком від 29 вересня 2011 року стосовно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтава, українець, гр-н України, освіта вища, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, колишній начальник управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держкомзему у Київській області, пенсіонер, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття справи та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК України, -
учасники: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_6 , -
в с т а но в и в:
Згідно з обвинувальним висновком ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 31 травня 2011 року, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, отримав хабар в особливо великому розмірі (90 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складало 717 300 грн. та у 500 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян) за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабаря, дій з використанням службового становища, поєднаного з його вимаганням.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), яка була чинною на момент вчинення інкримінованих йому дій та передбачала кримінальну відповідальність за вчинення особливо тяжкого злочину.
Дана справа неодноразово розглядалася різними складами суддів, а 27 жовтня 2022 року надійшла для нового судового розгляду в суді першої інстанції на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року, якою було скасовано ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.
У зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в межах іншого судового провадження у період часу з 17 листопада 2022 року до 18 жовтня 2023 року - процесуальні дії у вказаний період часу в межах даної справи не вчинялися.
Під час завершального етапу судового слідства обвинувачений ОСОБА_3 , якого підтримав захисник, заявив клопотання про закриття справи та звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року) у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи його тим, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею особливо тяжкого злочину минули 15 років, відтак, оскільки інкриміновані події мали місце у 2011 році, строк притягнення до відповідальності сплинув. Як на правову підставу для задоволення поданого клопотання обвинувачений послався на положення п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1961 року).
На виконання вимог ст. 11-1 КПК України (1961 року), що узгоджується з ч. 4 ст. 286 КПК України, суд невідкладно перейшов до розгляду заявленого клопотання по суті.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали заявлене клопотання про закриття справи та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття даної справи з вказаних підстав, оскільки наявні належні докази того, що минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, яке містить ознаки особливо тяжкого злочину, заслухавши думку захисту, проаналізувавши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.
Розгляд клопотань про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком суду, який має відбутися невідкладно. За наявності підстав відповідно до ст. 49 КК України та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 2-5 цієї статті, суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження (постанова ВС від 29.09.2021 у справі № 409/1465/16-к, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/100109314).
Згідно з правилами п. 5 ч. 1 ст. 49 КК Україниу разі вчинення особливо тяжкого злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п?ятнадцять років.
Діяння, у вчиненні якого звинувачено  ОСОБА_3 , містить ознаки особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), за який згідно із законом не може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, і з моменту вчинення якого (травень 2011 року) минуло більше, аніж п?ятнадцять років.
Шляхом опитування сторін судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє характер обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого.
Суд бере до уваги, що звільнення від кримінальної відповідальності особи у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) застосовується, незважаючи на невизнання нею своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (постанова ВС від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/92934819; аналогічно постанова ВС від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/98728753)
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений  ОСОБА_3 розуміє своє право вимагати судовий розгляд та повну реабілітацію, розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінальної справи з цієї нереабілітуючої підстави і після їх роз`яснення наполягає на своєму клопотанні.
Таким чином, оскільки визначені законом (п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 7-1 КПК України (1961 року)) умови виконано, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення обвинуваченого  ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року) з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв?язку з чим на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1961 року), що узгоджується і з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальну справу належить закрити.
Враховуючи викладене, керуючись п. 11 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України (2012 року), ст. ст. 11-1, 248 КПК України (1961 року), -
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінальної справи та звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року) на підставі п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України - задовольнити.
ОСОБА_3  звільнити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), а кримінальну справу № 47-1401 за цим обвинуваченням ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1961 року) у зв?язку із закінченням строків давності.
Судові витрати за проведення експертиз в сумі 22 770 грн. 17 коп. - покласти на державу.
Речові докази: 90 000 доларів США, передані на зберігання фінансовому органу СБУ - використовувати за належністю (т. 6 а. 100-101); особисті документи, банківські картки, мобільні телефони, транспортні засоби, нерухоме майно та грошові кошти, належні ОСОБА_3 -використовувати за належністю; носії відео та аудіозаписів та інші документи - зберігати при матеріалах справи.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДЯ ОСОБА_1