ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31673/25 (суддя Сластьон А.О., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі № 160/31673/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» 03 листопада 2025 року звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.08.2025 №530/32-00-07-13.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасоване, оскільки висновки відповідача викладені в акті №520/32-00-07-13/30982361 від 25.07.2025 (далі – акт перевірки) щодо не виконання позивачем вимог закону при реалізації підакцизних товарів є безпідставними. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми «С» від 15.08.2025 №530/32-00-07-13 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» штрафних санкцій у розмірі 44 074,65 грн. (сорок чотири тисячі сімдесят чотири гривні шістдесят п`ять копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, надані позивачем докази не є належними, оскільки вони не спростовують висновки акта перевірки. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
В апеляційній скарзі зазначає фактичні обставини справи та свою позицію по справі. 
Посилається на безпідставність доводів відповідача щодо необхідності відображення у фіскальних чеках реквізитів марок акцизного податку зразка до 01.05.2020 року шляхом ручного введення. 
Викладає правові позиції Верховного Суду, сформовані при розгляді подібних правовідносин в інших справах. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА», (Ідентифікаційний код 30982361, місцезнаходження 49041, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Панікахи, будинок 15) зареєстроване 12.06.2000, керівником є Безуглий Володимир Анатолійович.
Основним видом економічної діяльності цього підприємства є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 81.21 Загальне прибирання будинків; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.
11.07.2025 Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків видало наказ №165-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ОМЕГА». В якості підстави для проведення фактичної перевірки зазначено - наявна інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер).
За наслідками вищевказаної перевірки складено акт від 25.07.2025 №520/32-00-07-13/30982361.
Відповідно до розділу «Висновки перевірки» цього акта, перевіркою було встановлено наступні порушення: 
- п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- п.2 р.ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13;
- пп. 226.6, пп. 226.9 ст. 226 Податкового Кодексу України;
- порушено ст. 62 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовується в електронних сигаретах та пального».
На підставі акта перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2025 року №530/32-00-07-13 яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 6029477,31 грн. 
Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням ТОВ «ОМЕГА» подало до Державної податкової служби України скаргу від 01.09.2025 №01-09-2025/В11/1 на нього. 
Рішенням від 08.09.2025 №26095/6/99-00-06-03-02-06 ДПС України продовжило строк розгляду скарги ТОВ «ОМЕГА». 
29.10.2025 Державною податковою службою України було прийнято Рішення №31283/6/99-00-06-03-02-06, яким у задоволенні скарги відмовлено.
Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Згідно з пунктом 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР, у редакції станом на момент винесення оскаржуваного податкового-повідомлення рішення), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема, у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Згідно з положеннями статті 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
За змістом пунктів 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Національним банком України.
Наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 року №13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350, затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів (далі Положення №13). 
Згідно з пунктом 2 розділу 2 Положення № 13 визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), який повинен містити, в тому числі: цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Пунктом 3 розділу І Положення № 13 передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/ електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий. 
Отже, розрахунковим може вважатися лише документ, який відповідає вимогам зазначеного Положення. При цьому, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковим реквізитом фіскального касового чеку, а отже відсутність цього реквізиту у фіскальному чеку має кваліфікуватися як те, що такий документ не є розрахунковим.
Таким чином, за умови відсутності у фіскальному чеку такого обов`язкового реквізиту як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, такий фіскальний чек неможливо визнати розрахунковим документом, а тому видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами спірних правовідносин, на дату початку дії змін до Положення №13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу позивача перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).
При цьому, наявністю саме таких обставин щодо реалізації алкогольних напоїв, які марковані марками «старого зразку», які не містили штрих-код та QR-код, що, у свою чергу, унеможливлювало відображення у фіскальному чеку такого реквізиту як "цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку" позивач обґрунтовував свій позов. 
З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. 
Частиною четвертою статті 11 Закону України №481/95-ВР від 19.12.95 передбачено, що у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
Постановою Кабінету Міністрів України №74 від 12.02.2020 "Деякі питання маркування алкогольних напоїв" Кабінет Міністрів України постановив припинити з 1 травня 2020 р. продаж марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв, зразки яких затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 р. № 296 "Деякі питання запровадження марок акцизного податку нового зразка для алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та затвердив нові зразки марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного та імпортного виробництва, запровадивши з 1 травня 2020 р. марки акцизного податку нового зразка для алкогольних напоїв вітчизняного та імпортного виробництва.
При цьому, з 01.05.2020 обіг підакцизних товарів на території України здійснювався шляхом маркування таких товарів марками акцизного податку такого зразка, який містить двомірний штрих-код швидкого реагування (QR-код) та лінійний штрих-код.
Разом з тим, марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 296 та перебували в обігу з 01 липня 2015 року, не містили реквізиту - штрих-код та QR-код.
Однак, такі марки продовжують перебувати в обігу після 01 травня 2020 року відповідно до положень абзаців четвертого, шостого частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР.
Отже, щоб фіскальний чек містив реквізит "цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку", необхідно щоб така марка акцизного податку містила штрих-код та QR-код, тоді як марки попереднього зразка цей реквізит не містили, що виключає наявність складу податкового порушення щодо відсутності у фіскальних чеках реквізиту "цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку".
Водночас, згідно з актом перевірки відповідачем не досліджувалось питання щодо наявності марок акцизного податку нового чи старого зразка на підакцизних товарах, при реалізації яких позивачем видано розрахункові документи.
З урахуванням викладеного, недослідження відповідачем зазначених обставин свідчить про недоведеність контролюючим органом порушення позивачем вимог п.2 ст.3 Закону № 481/95-ВР.
При цьому, колегія суддів, вважає помилковим покладення судом першої інстанції на позивача обов`язку доведення того, що зазначені в додатку 5.2.1 до акта фактичної перевірки від 25.07.2025 №520/32-00-07-13/30982361 суми проведених розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) стосуються реалізації алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), оскільки відповідно до ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача.
На думку колегії суддів, відповідач здійснюючи перевірку позивача, повинен був встановити обставини, які характеризують об`єктивну сторону правопорушення, та свідчать про наявність на підакцизних товарах, при реалізації яких позивачем видано розрахункові документи невстановленої форми, марок акцизного податку нового зразка, введених в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом), і саме лише при встановленні відповідачем таких обставини позивач мав би можливість їх заперечувати.
Крім того, колегія суддів вважає, що з листів постачальників алкогольної продукції вбачається, що на поставлених позивачу алкогольних напоях були наявні марки акцизного податку зразка до 01.05.2020 які не містили для зчитування ані штрих-коду, ані QR-коду.
Отже, зазначені докази підтверджують наявність обставин, що свідчать про знаходження на реалізації у позивача алкогольних напоїв маркованих марками акцизного податку «старого зразка».
Щодо доводів відповідача з якими помилково погодився суд першої інстанції про те, що позивач не був позбавлений можливості, при продажі алкогольної продукції з марками акцизного податку зразка до 01.05.2020, зазначати у фіскальних чеках серію та номер марки акцизного податку (шляхом ручного введення), слід зазначити те, що чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зазначати на розрахункових документах серію та номер марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, що марковані марками старого зразка.
Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 30.04.2025 року у справі №160/7727/24.
Також, колегія судді вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, які зроблені у постанові від 06.02.2025 року справі №120/11036/23, оскільки воно є нерелевантним, враховуючи те, що у вказаній справі платник податків не виконував обов`язок по відображенню у фіскальних чеках реквізитів марок акцизного податку зразка після 01.05.2020, що не є предметом розгляду у цій справі.
Між тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що оскільки відповідачем у своєму відзиві визнано, що внаслідок технічної помилки до суми проведених розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку включено операції з реалізації алкогольних напоїв, що не підлягають маркуванню, це призвело до завищення суми штрафної санкції, зазначеної у податковому повідомленні-рішенні форми «С» від 15.08.2025 №530/32-00-07-13 у загальному розмірі 44 074, 64 грн: у 2022 році: лютий 430, 20 грн. (напої: Фрателлі Москато Бьянко 0.33л, Фрателлі Фраголіно Бьянко 0.33, Фрателлі Фраголіно Россо 0,33 - напої винні газовані напівсолодкі 6-6,9 % вміст спирту); травень - на суму 1657, 90 грн. («ТекСлаЕнеНап 0.5лз/б» - напій слабоалкогольний TEKITA-ENERGY 8% вміст спирту 0,5 л залізна банка); червень - на суму 18 677,90 грн.; липень - на суму 7471,10 грн.; серпень - на суму 1156, 00 грн., а всього на загальну суму 29 383, 10 грн., де з урахуванням відсоткового значення 150%, загальна сума штрафної санкції складає 44074, 64 грн.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
Проте, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволені позову в частині визнання протиправним та скасування прийнятого 15.08.2025 року Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків, податкового повідомлення-рішення форми «С» №530/32-00-07-13 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» штрафних санкцій у розмірі 5985402 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста дві) гривні шістдесят шість копійок та задовольнив позов лише частково. 
Згідно з приписами ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 24224 грн за подання позову та у розмірі 36336 грн за подання апеляційної скарги.
Отже, наявні підстави для стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача зі сплати судового збору у розмірі 60560 грн, виходячи з розрахунку 24224 грн + 36336 грн = 60560 грн.
Однак, враховуючи часткове задоволення позову, та стягнення судом першої інстанції на корись позивача в рахунок відшкодування його витрат по сплаті судового збору - 2422,40 грн, за наслідками апеляційного розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 58137,60 грн, виходячи з розрахунку 60560 грн – 2422,40 грн = 58137,60 грн.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення в частині відмови у задоволені позову, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову та прийняття в цій частині нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктом 4 статті 317, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ОМЕГА” – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі № 160/31673/25 - скасувати в частині відмови у задоволені позову та прийняти в цій частині нову постанову якою позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати прийняте 15.08.2025 року Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків, податкове повідомлення-рішення форми “С” №530/32-00-07-13 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю “ОМЕГА” штрафних санкцій у розмірі 5985402 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста дві) гривні шістдесят шість копійок.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю “ОМЕГА” (ЄДРПОУ 30982361) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ЄДРПОУ 43968079) судовий збір у розмірі 58137 (п`ятдесят вісім тисяч сто тридцять сім) гривень шістдесят коп.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі № 160/31673/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 11 червня 2026 року.
Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва