Справа № 420/18467/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2025/000041/1 від 22.05.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000124 від 22.05.2025 року.
За цією позовною заявою 13 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.
Ухвалою від 21.07.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд цієї справи з викликом сторін.
Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ від 16.12.2025 року цю справу передано на розгляд судді Свиди Л.І.
Ухвалою від 22.12.2025 року цю справу прийнято до свого провадження суддею та визначений відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.
Ухвалою від 14.01.2026 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд цієї справи з викликом сторін.
Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.
З відзиву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Між компанією «LAURENCE GALERIE DE CHOCOLAT Р.С.», Греція (Продавець) та ТОВ «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» (Покупець) 26.08.2024 року укладений контракт №9/24, за яким Продавець зобов`язується поставити, а покупець одержати та оплатити товар в асортименті, за цінами та у кількості, згідно з Інвойсами на поставку товару, що здійснюється в рамках цього контракту. Товар поставляється партіями на умовах постачання СРТ Одеса, «Інкотермс 2020». Ціна на товар встановлюється в євро і включає вартість товару, тари, маркування і упаковки.
Відповідно до Додаткової угоди від 20.02.2025 року №1 до цього контракту внесені зміни та зазначено, що ціни на товар встановлюються в ЄВРО і включають вартість товару, тари, маркування і упаковки та всі витрати по доставці до узгодженого в Інвойсі місця (м. Одеса).
Відповідно до проформи-інвойсу №3679 від 09.04.2025 року та Інвойсу №26 від 28.04.2025 року позивач замовив у контрагента шоколадні цукерки LAURENCE GALERIE DE CHOCOLAT вагою 1405 кг, вартістю 6 євро за кілограм. Рахунки містять код УКТЗЕД товарів та артикул. Умови поставки СРТ Одеса.
Інформація про вагу, умови поставки, найменування товару також зазначена у пакувальному листі №26 від 28.04.2025 року.
Позивачем 11.04.2025 року здійснений міжнародний SWIFT переказ на користь контрагента відповідно до Інвойсу №3679 від 09.04.2025 року у сумі 8433 євро, що підтверджується платіжною інструкцією №37, а також випискою по вказаному платежу.
З метою здійснення митного оформлення товару декларантом 19.05.2025 року подано митну декларацію №25UA500080005507U5.
Після проведення огляду товару митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000123 із зазначенням про необхідність подання нової митної декларації із детальним зазначенням опису товару.
Позивачем 22.05.2025 року подано митну декларацію №25UA500080005647U0 із детальним описом харчових продуктів відповідно до акту огляду. При цьому, згідно акту огляду митним органом не встановлено невідповідність товарів чи відмінність ваги.
Позивачем заявлено митну вартість товару за основним методом - за ціною угоди, на підставі договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом до митного органу надані наступні документи: Пакувальний лист №26 від 28.04.2025 року; Рахунок-проформу №3679 від 09.04.2025 року; Інвойс №26 від 28.04.2025 року; Автотранспортну накладну від 15.05.2025 року; Сертифікат з перевезення товару форми EUR1 №А1405221 від 16.05.2025 року; Банківський платіжний документ №37 від 11.04.2025 року (платіжна інструкція про оплату інвойсу); Витяг про SWIFT переказ від 11.04.2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №26 від 28.04.2025 року; Контракт №9/24 від 26.08.2024 року з додатковою угодою; Інформацію про позитивні результати державних видів контрою №12877877 від 17.05.2025 року; листи контрагента: про виготовлення товару у квітні місяці, про відсутність у складі алкоголю, про склад товару, про відсутність ГМО; листи позивача: про надання додаткових документів, про відсутність страхування, про надання всіх документів та прохання завершити митне оформлення; Копію митної декларації країни відправлення, тощо.
Однак, Одеською митницею 22.05.2025 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2025/000041/1 та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000124.
Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.
У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.
Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.
Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.
Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.
Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №25UA500080005647U0 Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2025/000041/1 від 22.05.2025 року, а саме: 1) Оцінювана партія товару «шоколадні цукерки» за ЕМД від 22.05.2025 року №25UA500080005647U0 заявлена декларантом на підставі контракту із виробником LAURENCE GALERIE DE CHOCOLAT P.C., Греція №9/24 від 26.08.2024 року та додатків до нього на умовах поставки СРТ Одеса, які закріплені умовами контракту. Відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс СРТ означає, що продавець передає товар перевізнику в узгодженому місці (м. Одеса), та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення. Тобто, всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (в даному випадку м. Одеса) несе продавець, і, відповідно, витрати на перевезення до Одеси є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється. Зазначені умови контракту щодо умов доставки суперечать відомостям пункту 3 контракту «ціна на товар встановлюється в ЄВРО та включає в себе вартість товару, тари, пакування та маркування товару». 2) Згідно відомостей CMR від 15.05.2025 року відвантаження оцінюваної партії товарів з заводу виробника м. Салоніки Греція (п. 8 контракту) і переміщення товарів здійснено вантажним автомобілем з української реєстрацією та українським перевізником ПП ОСОБА_1 (2499318574). Зазначене ставить під сумнів задекларовані умови поставки та включення до задекларованої ціни товарів (8433,00 євро) таких складових вартості як: виїзд транспортного засобу з України в Грецію на завод виробника, навантаження 1521 кг товару на заводі виробника, витрати на транспортування за маршрутом м. Салоніки Греція - м. Одеса Україна (1200 км) та інші супутні витрати, пов`язані із таким транспортуванням. Слід відмітити, що згідно з роз`ясненнями, наведеними у Компендіумі з митного оцінювання Всесвітньої митної організації, до транспортних витрат повинні включатись всі витрати, пов`язані з перевезенням товарів або що є умовою їх перевезення, незалежно від того, чи є вони основними чи непрямими витратами, понесеними в зв`язку з переміщенням товарів до місця ввезення на митну територію України, тобто які є суттєвим етапом усієї транспортної операції. 3) Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У підтвердження оплати за товар декларантом надано банківську платіжну інструкцію від 11.04.2025 року №37 де відомості графи 50 платіжної інструкції не відповідають розділу 13 Контракту. Надана платіжна інструкція не містить належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг, його прізвища чи його ID ключа, які б підтверджували факт виконання операцій за такою платіжною інструкцією, підпису (власноручного/електронного) відповідальної особи платника, яка відповідно до законодавства України має право розпоряджатись рахунком та інформації про місцезнаходження надавача платіжних послуг. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. Крім того, банківська платіжна інструкція є наміром про сплату за товар, а факт переказу грошових коштів у іноземній валюті відображає SWIFT переказ. 4) ТОВ «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» листом від 19.05.2025 №19-02/5 повідомлено, що покупцем вантаж не страхувався. При цьому, відомості про страхування швидкопсувного вантажу - кондитерських виробів, що потребує відповідного температурного режиму, враховуючи, що на заявлених умовах поставки СРТ Одеса всі витрати до пункту призначення покладаються на продавця, відсутні. 5) У сертифікаті здоров`я наявні відомості про лоти товару 1225, 1525, 1625, крім того зазначені відомості наявні на маркуванні. Згідно відкритих джерел інформації лот це базова одиниця купівлі-продажу товарів (об`єкт торгівлі, за яку здійснюються торги), що не підтверджується характером заявленої зовнішньоекономічної операції та умовами контракту. При цьому, в основних документах, що підтверджують заявлену митну вартість відсутні відомості про лоти та зниження ціни. Відповідно до інформації офіційного сайту заводу виробника, кожен виріб в залежності від виду виробу (шоколадка, цукерка, печиво, набір), начинки і т.д. має маркування у форматі 01-01-00001 і по зростанню. Згідно інформаційних баз даних митних органів, митні оформлення аналогічних товарів іншими суб`єктами ЗЕД здійснюється згідно артикулу, що відповідають відомостям офіційного сайту виробника. У рахунку №26 від 28.04.2025 року зазначено 01-01-0000 щодо артикулів товару, без зазначення переліку видів цукерок (асортименту). Декларування цукерок за МД 25UA500080005647U0 здійснюється за єдиною ціною 6 євро за кг. При цьому, у роздрібній мережі та на офіційному сайті виробника ціна встановлена на деякі позиції товару за шт. та/або набір. Вартість кожної окремої позиції товару залежить від якісних характеристик: виду шоколаду (молочний, чорний, білий), видів начинки та їх міксування (горіхи, марципан, фрукти, карамель, вафлі і т.п.). 6) У наданій копії митної декларації країни відправлення відсутні відомості щодо умов поставки та статистичної вартості імпортованих товарів. Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості. 7) 22.05.2025 року декларант додатково надіслав: не завірений печаткою банку витяг з банківської програми від 11.04.2025 року банківського документу Swift; додаткову угоду до контракту від 22.05.2025 року №1 про внесення змін до п. 3 контракту щодо складових ціни товару; інвойс на перевезення вантажу «шоколадні цукерки» від 22.05.2025 року від перевізника ФОП ОСОБА_2 на продавця LAURENCE GALERIE DE CHOCOLAT P.C. з датою завантаження 16.05.2025 року в той час як у CMR зазначено дату завантаження 15.05.2025. Додаткова угода складена пізніше ніж проформа від 09.04.2025 року №3679, за якою сплачено за заявлений товар, а також пізніше дати Інвойсу №26 від 28.04.2025 року, за яким зафіксовані ціни на поставлені товари, таким чином надана додаткова угода до контракту не може стосуватися заявленої партії товарів за МД від 22.05.2025 року №25UA500080005647U0.
Щодо тверджень митного органу про понесення позивачем витрат на перевезення вантажу і не включення їх до митної вартості, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до п. 2.1 контракту №9/24 від 26.08.2024 року товар поставляється партіями на умовах постачання СРТ Одеса, «Інкотермс 2020».
Умови поставки CPT передбачають, що фрахт/перевезення оплачено до (назва місця призначення). Поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці. Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові. За умовами поставки СРТ на продавця покладається контроль безпеки; перевірка якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; виконання експортних митних формальностей; доставка товару до узгодженого пункту в місці призначення; вивантаження товару в місці призначення; виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати оплачує продавець. Доказом виконання продавцем своїх обов`язків із поставки товару є відповідний транспортний документ. Тобто вартість перевезення вже входить в саму вартість товару.
Таким чином, митним орган безпідставно вимагає у декларанта документи щодо витрат, які вже включені до ціни товару.
Щодо тверджень митного органу про сумніви щодо задекларованих умов поставки та включення до задекларованої ціни товарів (8433,00 євро) таких складових вартості як: виїзд транспортного засобу з України в Грецію на завод виробника, навантаження 1521 кг товару на заводі виробника, витрати на транспортування за маршрутом м. Салоніки Греція - м. Одеса Україна (1200 км) та інші супутні витрати, пов`язані із таким транспортуванням, суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки вони носять характер припущенням та не доведені митним органом.
Суд погоджується з доводами позивача про безпідставність таких висновків митного органу враховуючи вагу товару, яка складає 1521 кг (брутто) та можливість перевізника доставки цього товару разом з іншими товарами.
Крім того, Додатковою угодою від 20.02.2025 року №1 до контракту внесені зміни та зазначено, що ціни на товар встановлюються в ЄВРО і включають вартість товару, тари, маркування і упаковки та всі витрати по доставці до узгодженого в Інвойсі місця (м. Одеса).
Щодо тверджень митного органу про понесення позивачем витрат на страхування товару і не включення їх до митної вартості, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на страхування цих товарів.
Під час митного оформлення позивачем надано митному органу лист про те, що товар не страхувався. Страхування також не передбачене контрактом. Окрім того, відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
Щодо тверджень митного органу про неналежне підтвердження здійснення оплати за товар, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
З наданої платіжної інструкції №37 вбачається, що вона відповідає всім вимогам законодавства, містить підпис виконавця, печатку банка, призначення платежу, містить посилання на контракт, інвойс, містить дані контрагента. Також, позивачем надано витяг про SWIFT переказ, який також містить підпис виконавця і печатку банку. Зазначені документи можливо ідентифікувати з заявленою до митного оформлення партією товару.
Крім того, обставина розрахунку за товар взагалі не має відношення до митної вартості. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати товару, терміни та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Щодо аналізу митним органом даних про роздрібну реалізацію цукерок, відмінність якісних характеристик цукерок, посилання на сертифікати здоров`я, зазначення одного артикулу, тощо, суд ці твердження взагалі не приймає до уваги, оскільки нормами Митного кодексу України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару та такі документи позивачем були надані, а аналіз, проведений митним органом є його припущеннями та не підтвердженими обставинами, сертифікат здоров`я не є документом, який підтверджує митну вартість товару, будь-яких розбіжностей числових значень митної вартості надані позивачем документи не містять.
Щодо тверджень митного органу про відмінність дати завантаження на один день у Інвойсі та CMR, слід зазначити, що ці обставини ніяким чином не впливають на митну вартість товару, позивач не впливає на умови та дату поставки, визначені постачальником і перевізником.
Щодо митної декларації країни відправлення та відсутність в ній відомостей щодо умов постави та статистичної вартості імпортованих товарів, слід зазначити, що позивач не впливає на порядок оформлення цієї декларації та така декларація не є тим обов`язковим документом, який підтверджує митну вартість товару.
Щодо зауважень митного органу до Додаткової угоди до контракту від 22.05.2025 року №1, слід зазначити, що в контракті, Інвойсі, тощо зазначені умови поставки СРТ Одеса, які і передбачають несення всіх витрат продавцем товару до названого місця призначення.
Таким чином, у Одеської митниці не було підстав, передбачених ч. З ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.
Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.
Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.
Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.
Щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн., суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані до суду договір про надання правничої допомоги №27/25 від 02.06.2025 року; укладений між адвокатом Кострич М.П. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАДА ІМПОРТ», додаткову угоду №1 від 02.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги №27/25 від 02.06.2025 року, акт виконаних робіт №1 від 07.07.2025 року.
Відповідно до додаткової угоди №1 від 02.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги №27/25 від 02.06.2025 року вартість правничої допомоги за цією додатковою угодою встановлюється у фіксованому розмірі 25000 грн., яка має бути сплачена клієнтом на розрахунковий рахунок адвоката протягом 20 календарних днів з дати ухвалення судом рішення по суті спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги обґрунтовуючи тим, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.
Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» (вул. Зелена, буд. 2-а, м. Одеса, Одеська область, 65074, код ЄДРПОУ 44009429) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2025/000041/1 від 22.05.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000124 від 22.05.2025 року – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500080/2025/000041/1 від 22.05.2025 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500080/2025/000124 від 22.05.2025 року.
Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЛАДА ІМПОРТ» (вул. Зелена, буд. 2-а, м. Одеса, Одеська область, 65074, код ЄДРПОУ 44009429) сплачений судовий збір у розмірі 5778,32 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА