Справа № 638/2918/26
Провадження № 2/638/5532/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року  Шевченківський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,
за участю секретаря: Кирилішиної М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 року засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Світличної Я.О. до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/5 від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно із дня пред`явлення позову та до закінчення ОСОБА_3 навчання чи до досягнення ним 23-річного віку – залежно від того, яка з цих обставин настане першою; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 21.10.2006 року по 23.11.2023 рік. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час ОСОБА_3 став повнолітнім, отже на його утримання перестали зараховуватись аліменти, однак він продовжує навчатися на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він сплачує кошти за підручники та інші начальні матеріали. Син перебуває на утримання позивача, але її доходів не вистачає для самостійного утримання. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового духовного і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Позивач з синами опинились у скрутному матеріальному становищі, діти потребують матеріальної допомоги. З урахуванням наведеного, позивач звертається до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав.

Від третьої особи ОСОБА_3 до суду не надано письмових пояснень щодо суті спору.
Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 21.10.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області зареєстровано шлюб, актовий запис №514.
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Також вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду з позовом, а саме з 06.09.2023 року у до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку.
Із довідки №СБ-06/26 від 09.01.2026 року, видано деканом факультету встановлено, що ОСОБА_3 , є студентом 1 курсу денного відділення факультету радіофізики, біомедичної електроніки та комп`ютерних систем (бюджет) Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна. Форма навчання – дистанційна. Календарний термін навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року.
Також позивачем надано договір про навчання у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна та заяву (акцепт) про приєднання до Договору про навчання у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, що підтверджує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
При визначенні розміру аліментного платежу суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей немає, непрацездатні члени сім`ї на утриманні у відповідача відсутні. Доказів зворотного відповідач суду не надав. Також відповідачем не надано даних щодо відсутності можливості надавати позивачу матеріальну допомогу, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дитину на період навчання.
Отже, судом встановлена обов`язкова сукупність юридичних фактів: досягнення сином ОСОБА_3 віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; навчанням у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу.
Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню повнолітньої дитини, враховуючи інтереси дитини, та враховуючи той факт, що ОСОБА_3 продовжує навчання, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років.
Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи положення статті 191 СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з 15.02.2026 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»).
Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволена, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню 1 331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 12, 13, 81, ч. 6 ст. 141, 263-265, 268, 272-274, 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 15.02.2026 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-ох років.
Рішення суду допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: