ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58601, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 52-47-40, inbox@cv.arbitr.gov.ua

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року  	Справа № 926/1244/26	
За позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЛАК"

про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару в сумі 40 759,20 грн

Суддя Проскурняк О.Г.
Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представник сторін:
Від позивача (в режимі ВКЗ) – Смиковський Є.А.
Від відповідача – не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЛАК" про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару в сумі 40 759,20 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 05 червня 2025 року між сторонами укладено договір на поставку товару № 339/ВОЗ-2025, згідно якого відповідач зобов`язується поставити позивачу якісні товари, зазначені у Специфікації, а позивач – прийняти і оплатити такі товари.
Як зазначає позивач, відповідачем не виконано умови Договору щодо поставки Товару у відповідні місця постачання, що визначені заявкою позивача від 02 жовтня 2025 року. 
Відтак, з огляду на порушення строків виконання зобов`язання, замовником нараховано штрафні санкції визначені умовами Договору в сумі 40 759,20 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2026 року, судову справу № 926/1244/26 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 31 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання по суті призначено на 29 квітня 2026 року.
Відповідач явку належного представника в судове засідання 29 квітня 2026 року не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Так, з огляду на неявку представника відповідача, який не повідомив про причини такої неявки, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні 29 квітня 2026 року підтримав позов та просив його задовольнити.
В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до статті 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у судовому засіданні за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, 05 червня 2025 року між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛІЛАК” (далі – Виконавець) укладено Договір № 339/ВОЗ-2025 (далі – Договір).
Згідно пункту 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.
За своє правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.
Згідно частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до пункту 1.2. Договору визначено, що найменування та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до Договору. Код ДК 021:2015:15320000-7 - Фруктові та овочеві соки.
Додатком № 1 до Договору (Специфікація) визначено найменування та кількість товару, а саме: сік (нектар) фруктовий (плодово-ягідний) “Яблучний”; кількість Товару за Договором - 20 000 кг; строк поставки до 31.10.2025; загальна вартість 399 600,00 грн.
Відповідно до пункту 4.1. Договору, ціна Договору складає 310 500 (Триста десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) 20% - 66 600,00 грн.
Пунктом 6.1. Договору Сторони узгодили між собою, що дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Замовника, яка вручається під особистий підпис Постачальнику (представнику Постачальника).
Не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця або в інші дні за викликом Замовника по телефону Постачальнику (представник Постачальника) прибуває до Замовника для отримання письмової заявки. У разі не прибуття вищезазначених осіб, вона надсилається Постачальнику рекомендованим листом або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Постачальника, зазначену в розділі 15 Договору. У разі надсилання заявки засобами поштового зв`язку вона вважається врученою Постачальнику з дня отримання Замовником фіскального чеку про сплату поштового відправлення.
У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару.
У випадку корегування інформації, яка зазначена у заявці, Замовник має право здійснити таке корегування засобами телефонного зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається не дійсним.
Відповідно до пункту 6.2. Договору, передача (приймання-здача) Товару здійснюється: в пункті відвантаження військових частини Національної гвардії України (товароодержувачі), розташованих у Дніпропетровській області. Військові частини будуть визначені заявкою Замовника згідно планів-графіків поставок Головного управління Національної гвардії України. Місця поставок можуть бути змінені з урахуванням потреб Національної гвардії України.
Пунктом 6.3. Договору унормовано, що поставка Товару здійснюється Постачальником власними силами та засобами.
02 жовтня 2025 року в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України оформили заявку №78/1/10/1-4574-2025 на поставку в різні військові частини 10 000 кг соку з терміном поставки до 28 жовтня 2025 року.
Зазначена заявка направлена на юридичну адреса відповідача, що підтверджується цінним листом з описом вкладеного у поштове відправлення та фіскальним чеком поштової служби.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем умов Договору щодо поставки Товару у відповідні місця постачання, що визначені заявкою Замовника від 02 жовтня 2025 року № 78/1/10/1-4574-2025.
Відповідно до пункту 7.2.1. Договору, у випадку порушення Постачальником своїх зобов`язань щодо порядку постачання товару, у тому числі його кількості або якості або термінів або строків або маркування або тари або упаковки, при зміні Постачальником в односторонньому порядку умов Договору чи відмови від виконання Договору, відмови Постачальника від зміни на обґрунтовану вимогу Замовника істотних умов Договору у випадках передбачених статтею 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, Замовник в односторонньому порядку, має право відмовитись від цього Договору у повному обсязі або частково.
Про односторонню відмову від Договору у повному обсязі або частково Замовник повідомляє Постачальника рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Постачальника, зазначену в цьому Договорі, за 5 (п`ять) календарних днів до дати розірвання цього Договору. У таких випадках Договір вважається відповідно зміненим або розірваним згідно з умовами викладеними в письмовому повідомлені Замовника, надісланому на адресу Постачальника.
Так, у зв`язку з не поставкою Товару у строки, визначені заявкою Замовника, військовою частиною НОМЕР_1 НГУ 25 листопада 2025 року скеровано на адресу ТОВ “ЛІЛАК” повідомлення про односторонню відмову від Договору № 339/BO3-2025 від 05 червня 2025 року в повному обсязі.
Крім цього, військовою частиною НОМЕР_1 НГУ направлено претензію № 78/1/5/1-6098-2025 від 01 грудня 2025 року на адресу ТОВ “ЛІЛАК” щодо сплати пені у розмірі 12 787,20 грн та штрафу у розмірі 27 972,00 грн, яку залишено останнім без задоволення.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пунктом 8.3. Договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого Товару.
Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
Згідно статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Стосовно розподілу судових витрат.
Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Підпунктом 2.1. частини 2 статті 4 вказаного Закону України “Про судовий збір” унормовано, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено у такому розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2026 року статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 328,00 грн.
В той же час, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
За подання позовної заяви майнового характеру про стягнення 40 759,20 грн позивачем сплачено, з урахуванням зниженого коефіцієнту, 2 662,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 1228 від 27 березня 2026 року.
Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи зазначене вище, з огляду на задоволення позову, сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 73 – 79, 86, 123, 129, 194, 219, 222 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛІЛАК” (58005, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Кушніренка Андрія, буд. 7А, код ЄДРПОУ 40220106) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) заборгованість в сумі 40 759,20 грн (з яких 12 787,20 грн – пеня, 27 972,00 грн – штраф за порушення строків поставки Товару) та 2 662,40 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано – 04 травня 2026 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя О.Г. Проскурняк