ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026	 	Справа № 904/1301/26	
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техновал Плюс", м. Полтава 
До: Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро 
Про: стягнення 2 624 029,30грн.,(за заявою про ухвалення додаткового рішення) 

Суддя Васильєв О.Ю.
Секретар судового засідання Вязовська К.В.
ПРЕДСТАВНИКИ:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Техновал Плюс» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (відповідач) про стягнення 2 624 039,30 грн. ( в т.ч. : 2 384 353,22 грн. – заборгованість , 43 991,32 грн. - пеня, 66 435,27 грн. – 3 % річних , 129 259,49 грн. - інфляційні втрати) заборгованості за договором про надання послуг № 24217 від 04.09.24р. 
Рішенням господарського суду 19.05.2026 позов задоволено у повному обсязі; стягнуто відповідача – Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновал Плюс»: 2 384 353,22 грн. – заборгованості , 43 991,32 грн. - пені, 129 259,49 грн. – інфляційних втрат , 66 435,27 грн. - 3% річних та 31 488,47 грн. - судового збору.
25.05.2026 від ТОВ «Техновал Плюс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій просить суд стягнути з ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» 20 000,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.
Ухвалою суду від 26.05.26р. запропоновано ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ( відповідач ) надати письмові пояснення стосовно заяви ТОВ «Техновал Плюс» про ухвалення додаткового рішення.
01.06.25р. через систему «Електронний суд» від ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (відповідач) надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просить суд заяву ТОВ «Техновал Плюс» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення з відповідача – ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь позивача – ТОВ «Техновал Плюс» витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/1301/26 залишити без задоволення в повному обсязі. У випадку, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість розміру заявлених ТОВ «Техновал Плюс» до стягнення з ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» витрат на професійну правничу допомогу, просимо суд зменшити розмір таких витрат до 0,00 грн.
Ухвалою суду від 02.06.26р. призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 16.06.26р.
До судового засідання 16.06.26р. сторони не забезпечили явку своїх представників, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. 
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За викладених обставин, суд розглядає заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, господарський суд, -
ВСТАНОВИВ:
11.03.2026р. між ТОВ «Техновал Плюс» (клієнт) та Андрущенко Д.С. (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №б/н, відповідно до умов якого, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво та захист його інтересів у правоохоронних органах на досудовому слідстві, у судах по кримінальних провадженнях, адміністративних, господарських (у Господарському суді Дніпропетровської області; Центральному апеляційному господарському суді; Верховному Суді) та цивільних справах. (п. 1.1.) Клієнт зобов`язується: а) своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання даних доручень, передбачених Договором, у тому числі документами в потрібній кількості примірників, транспортними засобами; б) оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень; в) оплачувати послуги Адвоката.. (п.2.1) Плата за представництво інтересів Клієнта обумовлюється укладенням Акту здачі-приймання наданої правничої допомоги до даного Договору (п. 3.1.).
В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано копії ордеру на надання правничої допомоги серія АХ№1334225 від13.03.2026р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ №002600 від 25.01.2023р., договору про надання правничої допомоги №б/н від 11.03.2026р., акту здачі-приймання наданої правничої допомоги №1 від 20.05.2026р., прибутковий касовий ордер №1 від 20.05.2026 на суму 20 000,00грн.. Із акту здачі-приймання наданої правничої допомоги №1 вбачається, що виконавцем було надано послуги позивачу, пов`язані з розглядом справи №904/1301/26 у сумі 20 000,00грн. Позивач заявляє до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00грн.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які подані заявником, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву ТОВ «Техновал Плюс» з наступних підстав.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00грн.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на оплату послуг позивач надав акту здачі-приймання наданої правничої допомоги №1 від 20.05.2026р..
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
За змістом ч. 5 ст. 129 ГПК України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу , суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.20р. у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.
Здійснюючи аналіз заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також положення ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв розумності та співмірності витрат, їх пропорційності до предмета спору, враховуючи клопотання відповідача про зменшення даних витрат, яке судом задовольняється частково, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Суд враховує, що справа не є складною, матеріали справи не містять великого обсягу документів, що підлягали дослідженню.
З урахуванням наведених вище обставин, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на адвокатську допомогу до суми 10 000,00грн., яка на переконання суду є співмірною із часом, необхідним для виконання відповідних робіт/послуг.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1.Заяву про ТОВ «Техновал Плюс» про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
2.Стягнути з відповідача – Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, код ЄДРПОУ 00659101) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновал Плюс» (36007, м. Полтава, вул. Чорновола Вячеслава, буд. 7г, код ЄДРПОУ 45512324): 10 000,00грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Видати відповідний наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. В решті заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його складання.

Повне додаткове рішення складене 16.06.26 р. 

Суддя	 	Васильєв О.Ю.