Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2262/25

13 травня 2026 року м. Надвірна
Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області 
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.
з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.
представника відповідача: Яковенка С.М. (за межами суду)
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовну заяву представник позивача мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09.06.2020 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що цього ж числа складено відповідний актовий запис за № 68.
У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Причиною припинення шлюбних відносин позивач вважає несумісність характерів та діаметрально різні погляди на життя, різні цілі, плани та задачі, втрату довіри і поваги, з огляду на що відновлення шлюбних стосунків та подальше сумісне життя між сторонами, на її переконання, неможливе. За час роздільного проживання з відповідачем позивач впевнилася, що не прагне відновлення сімейних стосунків з ним. На даний час позивачку з чоловіком нічого не пов`язує, окрім спільної дитини. За таких умов продовження перебування сторін в зареєстрованому шлюбі шкодить їх інтересам, оскільки шлюб носить виключно формальний характер. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, мають окремі бюджети, не мають спільних зобов`язань. З огляду на це, позивачем було прийнято остаточне рішення щодо доцільності розірвання шлюбу.
Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у позивача немає. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачем розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе.
Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Стислий виклад позицій сторін:
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 09.06.2020 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис за № 68. Крім того вказала що строк, наданий сторонам на примирення, позитивних результатів не дав.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав. Зазначив, що строк, наданий сторонам на примирення, позитивних результатів не дав. Разом з тим відповідач категорично заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що у нього з відповідачкою є ще можливість збереження шлюбу, у них є спільні сімейні цінності. Також у сторін є спільна дитина, заради якої важливо зберегти сім`ю. Вказує на відсутність підстав для розірвання шлюбу.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді від 09.09.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 04.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача-адвоката Яковенка С.М. про його участь в розгляді справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 24.12.20125 провадження по справі зупинено та надано сторонам строк чотири місяці для примирення та налагодження подружнього життя.
Ухвалою суду від 24.04.2026 провадження по справі поновлено.
Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що 09.06.2020 між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що цього ж числа Надвірнянським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис № 68. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.06.2020 (а.с. 6).
В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.11.2020 (а.с. 7).
На час розгляду справи між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.
Норми права, які застосував суд:
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу.
Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилається на те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує формально.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 с. 110 СК України).
За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
У своїй постанові від 25.03.2026 по справі № 444/4951/24 Верховний Суд вказав, що примушування до збереження шлюбу всупереч волі одного з подружжя є недопустимим.
Так, з даної постанови вбачається, що відповідно до ст. 51 Конституції України та ст.ст. 21, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а примушування до шлюбу або до його збереження є недопустимим. Згідно з положеннями ст.ст. 56, 105, 110–112 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а суд постановляє рішення про розірвання шлюбу у разі встановлення, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя або їхніх дітей.
Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу разом не проживають, сімейних відносин не підтримують. Також судом вживались заходи щодо примирення сторін, які позитивного результату не дали, про що не заперечив представник відповідача, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Тому відмова у розірванні шлюбу між сторонами, за таких обставин, буде фактично примушуванням позивача до його збереження, що суперечить закону.
Висновки суду:
Вирішуючи спір, судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом часу, який оцінюється тривалим, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того строк, наданий судом сторонам для примирення та налагодження подружнього життя, позитивних результатів не дав.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Позивачем не заявлялась вимога про відшкодування їй судових витрат, тому судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат.
На підставі наведеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 247, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовільнити.
Шлюб, зареєстрований 09 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 68 – розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 13.05.2026.

Суддя Міськевич О.Я.