ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/860/25

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників 
від прокурора: Мохонько А.В. – прокурор відділу,
від позивача: Кирман В.О. – за довіреністю, 
від відповідача: Борзяк В.А. – за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу
за позовом Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради
до Приватного підприємства «Надія»
про стягнення 1 555 121,57 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури (прокурор) в інтересах держави в особі Черкаської міської ради 22.07.2025 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Надія (ПП «Надія») про стягнення 1 816 185,38 грн безпідставно збережених коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) у зв`язку з будівництвом житлового будинку, 982 701,99 грн інфляційних втрат, 185 549,46 грн 3 % річних, з покладенням на відповідача судових витрат: судового збору в розмірі 35 813,24 грн. 
Прокурор вбачає наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави шляхом звернення до суду з позовною заявою, оскільки позивач, Черкаська міська рада, як орган, уповноважений державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, такого захисту не здійснює. Несплата замовником будівництва коштів пайової участі завдає шкоди місцевому бюджету та порушує принципи справедливого розподілу ресурсів та економічної відповідальності забудовників перед територіальною громадою міста Черкаси.
Ухвалою від 28.07.2025 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 07.10.2025. Відповідачу встановлено строк для надіслання (надання) відзиву на позов у відповідності з вимогами ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) – протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання цієї ухвали.
13 серпня 2025 року від ПП «Надія» через систему «Електронний Суд» надійшла заява про продовження строку подання відзиву. 
Ухвалою від 18 серпня 2025 року суд вказану заяву задовольнив, продовжив відповідачу процесуальний строк на подання відзиву до 03 вересня 2025 року.
03 вересня 2025 року від ПП «Надія» надійшов відзив на позовну заяву, у якому також наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, 04 вересня 2025 року – додатки до відзиву, що не приєдналися в електронному вигляді.
08 вересня 2025 року від прокурора надійшла відповідь на відзив, яка містить клопотання про витребування у відповідача копії договору від 24.06.2008 про спільну діяльність у будівництві багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вулиці Тараскова, 5 міста Черкаси, укладеного між Управлінням Служби безпеки України у Черкаській області та Приватним підприємством «Надія».
07 жовтня 2025 року від ПП «Надія» надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів, а саме копій листа ФОП Попудрібко Л.М., отриманого відповідачем 17.09.2025, листа Черкаської міської ради № 10215/8561-01 від 22.05.2025 про сплату пайової участі за будівництво об`єкту, розташованого за адресою вул. Новопречистенська, 55 у м. Черкаси, листа від 03.10.2025 про проведення розрахунку пайової участі, адресованого відповідачем Черкаській міській раді, та про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи. На вирішення експерта відповідач запропонував питання: яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва зовнішніх мереж каналізації К-1 поза межами земельної ділянки за адресою: вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси, які збудовані Приватним підприємством «Надія», відповідно до технічних умов № 37 від 09.07.2021?
У судовому засіданні, що відбулося 07 жовтня 2025 року за участю прокурора та представників сторін, прокурор просив суд надати час для підготовки письмової позиції щодо зазначеного клопотання ПП «Надія». Протокольною ухвалою від 07 жовтня 2025 року суд оголосив перерву у судовому засіданні до 15:00 15 жовтня 2025 року.
15 жовтня 2025 року від ПП «Надія» надійшли додаткові пояснення у справі, до яких додано договір про спільну діяльність від 24.06.2008 року № 62; уточнення до прохальної частини клопотання про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи.
15 жовтня 2025 року від прокурора надійшли письмові заперечення на вказане клопотання.
У судовому засіданні, що відбулося 15 жовтня 2025 року за участю прокурора та представників сторін, представники відповідача клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи підтримали та просили задовольнити. Прокурор заперечував проти призначення експертизи, представник позивача підтримав позицію прокурора. Суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення за клопотанням відповідача про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи та перерву у судовому засіданні до 10:00 20 жовтня 2025 року.
Призначене на 10 год 00 хв 20 жовтня 2025 року судове засідання не відбулося через оголошення повітряної тривоги. Суд ухвалою повідомив учасників у справі про дату, час і місце судового засідання.
Ухвалою від 22.10.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання ПП «Надія» про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.
Іншою ухвалою від 22.10.2025 суд задовольнив заявлене у судовому засіданні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи для надання відповіді Черкаської міської ради на запит ПП «Надія» від 03.10.2025 щодо визначення вартості пайової участі. Підготовче засідання відклав на 11.11.2025.
11 листопада 2025 року від ПП «Надія» надійшло клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні для подання доказу – відповіді Черкаської міської ради на запит ПП «Надія» від 03.10.2025 щодо визначення вартості пайової участі по суті.
Суд протокольною ухвалою від 11 листопада 2025 року оголосив перерву у підготовчому засіданні до 10:00 09 грудня 2025 року.
09 грудня 2025 року від ПП «Надія» надійшло клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні, оскільки все ще не отримав відповіді. 
Суд протокольною ухвалою від 09 грудня 2025 року оголосив перерву у підготовчому засіданні до10:30 06 січня 2026 року.
05 січня 2026 року від ПП «Надія» надійшло клопотання про поновлення строку для надання доказів у справі та оголошення перерви у підготовчому засіданні для подання доказу – відповіді Черкаської міської ради за результатами розгляду заяви відповідача від 19.12.2025 про проведення повторного перерахунку розміру пайової участі по суті.
Суд протокольною ухвалою від 06 січня 2026 року клопотання представника відповідача задовольнив, поновив строк для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи; оголосив перерву у підготовчому засіданні до 10:30 10 лютого 2026 року.
10 лютого 2026 року від ПП «Надія» надійшло клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні для подання доказу – відповіді Черкаської міської ради за результатами розгляду заяви ПП «Надія» від 19.12.2025 про проведення повторного перерахунку розміру пайової участі по суті.
Суд протокольною ухвалою від 10 лютого 2026 року клопотання представника відповідача задовольнив; оголосив перерву у підготовчому засіданні до 10:00 11 березня 2026 року.
11 березня 2026 року від ПП «Надія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з ненадходженням станом на 10 березня 2026 року відповіді Черкаської міської ради на заяву ПП «Надія» від 19 грудня 2025 року про проведення повторного перерахунку розміру пайової участі. Розглядати клопотання просить без участі відповідача.
Суд протокольною ухвалою від 11 березня 2026 року оголосив перерву у підготовчому засіданні до 15:00 31 березня 2026 року.
27 березня 2026 року від прокурора надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Прокурор просить суд: 
прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог;
стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти пайової участі у сумі 908 092,69 грн, інфляційні втрати у сумі 535 221,52 грн, 3 % річних у сумі 111 807,36 грн, а загалом 1 555 121,57 грн;
повернути Черкаській обласній прокуратурі судовий збір у розмірі 17 151,78 грн.
31 березня 2026 року від відповідача надійшла заява, у якій він просить суд поновити ПП «Надія» строк для подання доказу – листа Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.03.2026 № 5528/37748-01-14 та долучити доказ до матеріалів справи.
Ухвалою від 31.03.2026, занесеною до протоколу судового засідання, суд прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду, у зв`язку з чим позов розглядається судом з урахуванням зменшених позовних вимог. 
Всі подані учасниками справи заяви по суті позовних вимог та докази прийняті судом до розгляду, долучені до матеріалів справи.
Ухвалою від 31 березня 2026 року повернуто Черкаській обласній прокуратурі з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 17 151,78 грн у зв`язку з зменшенням розміру позовних вимог; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 28 квітня 2026 року.
27 квітня 2026 року від ПП «Надія» надійшли додаткові пояснення у справі.
У судовому засіданні, що відбулося 28 квітня 2026 року за участю прокурора та представників сторін, суд, заслухавши вступне слово прокурора, представників сторін, їх усні пояснення, протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 15:30 30 квітня 2026 року.
Призначене на 15 год. 30 хв. 30 квітня 2026 року судове засідання не відбулося через оголошення повітряної тривоги. Суд ухвалою повідомив учасників у справі про дату, час і місце судового засідання. 
26 травня 2026 року від представника ПП «Надія» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні, що відбулося 27 травня 2026 року за участю прокурора та представників сторін, суд перейшов до з`ясування обставин справи та дослідження доказів, надано можливість представникам сторін на стадії судових дебатів висловити свої правові позиції щодо спірних правовідносин та обмінятись репліками. Прокурор та представник Черкаської міської ради позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі, відповідач проти позову заперечує. Суд завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення.
В порядку частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судовому засіданні 08.06.2026 підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність (стаття 76 ГПК України), допустимість (стаття 77 ГПК України), достовірність (стаття 78 ГПК України) кожного доказу окремо, а також вірогідність (стаття 79 ГПК України) і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Виклад позицій учасників судового процесу.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що ПП «Надія», здійснивши у період з 01.03.2017 (дата початку будівництва) по 02.02.2022 (дата завершення будівництва) будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси, код об`єкта відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000: 1122.1 – «Будинки багатоквартирної масової забудови», та не маючи укладеного відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-IV (Закон № 3038-IV) з органом місцевого самоврядування договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, в порушення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-ІХ (Закон № 132-ІХ) протягом 10 робочих днів після 01.01.2020 не звернулося до Черкаської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо зазначеного об`єкту будівництва. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради 16.02.2022 зареєстровано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ЧК122220207309, яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Ані до цієї дати ані в подальшому кошти пайової участі до місцевого бюджету не сплачені. Відповідно до даних з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо об`єкту будівництва замовником є ПП «Надія», загальна кошторисна вартість будівництва – 42 870 тис. грн, загальна площа будівлі – 6095,4 кв. м, підставою для звільнення від сплати пайової участі зазначений пункт 13 розділу І Закону № 132-ІХ.
Відсутність укладеного договору між забудовником та органом місцевого самоврядування не усуває обов`язку забудовника ПП «Надія» сплатити в місцевий бюджет суму пайової участі в розвиток інженерної інфраструктури населеного пункту до введення об`єкта будівництва в експлуатацію. У зв`язку із несплатою забудовником коштів пайової участі права органу місцевого самоврядування на їх отримання є порушеними і в останнього виникає право вимагати їх стягнення на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (ЦК України). 
Закон № 132-ІХ визначає розмір пайової участі для житлових будинків – 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України. Приписи Закону № 132-ІХ не містять умов щодо іншого обрахунку розміру пайової участі для житлових будинків. На дату прийняття об`єкта в експлуатацію діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 16.12.2021 № 337, а саме 14 898,00 грн для Черкаської області. 
У позовній заві прокурор визначив розмір пайової участі, який на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України підлягає стягненню з відповідача до бюджету громади на користь позивача, 1 816 185,38 грн (6095,4 кв. м * 14 898 грн/ кв. м * 2 % = 1 816 185,38 грн). Також за прострочення виконання зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених грошей прокурор нарахував 3 % річних від простроченої суми та інфляційні втрати відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Згідно з програмним модулем «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій», розміщеного у відкритому доступі за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, загальний розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 17.02.2022 по 14.07.2025 включно які прокурор просить стягнути становить 982 701,99 грн – інфляційні втрати, 185 549,46 грн – три проценти річних.
Одночасно прокурор посилається на численні правові висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах.
Позов має на меті комплексний захист інтересів держави та суспільства, які порушені внаслідок несвоєчасного повернення до бюджету безпідставно збережених коштів. 
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на всій території України з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан. Повномасштабне вторгнення російської федерації та введення в Україні правового режиму воєнного стану об`єктивно зумовило виникнення складної економічної ситуації, необхідності секвестрування бюджету та потреби безпрецедентно значних фінансових ресурсів.
У таких умовах питання захисту інтересів держави в бюджетній сфері є пріоритетним. Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 71 БК України кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту спрямовуються до бюджету розвитку місцевого бюджету. 
Згідно з п. п. 5 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-ІХ кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту. Таким чином, оскільки кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту належать до джерел формування бюджету розвитку місцевого бюджету, їх стягнення безумовно становить інтерес територіальної громади та держави, який пов`язаний із накопиченням бюджетних коштів, необхідних для забезпечення належного функціонування інституцій місцевого самоврядування.
Прокурор обґрунтовує наявність підстав для здійснення представницьких функцій з метою захисту інтересів держави відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України, про що також листом від 15.07.2025 повідомив позивача.
Відповідач заперечує проти позовних вимог, обґрунтовуючи відсутність обов`язку сплати пайової участі роз`ясненням Міністерства розвитку громад та територій України від 12.12.2021 № 1/15.2/515-21 щодо застосування положень законів, які регулюють відносини щодо сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населених пунктів. 
Відповідач вказує, що об`єкт, відповідність закінченого будівництвом якого проектній документації та його готовність до експлуатації засвідчується сертифікатом ЧК № 122220207309, будувався на підставі укладеного 24.06.2008 року між Управлінням Служби безпеки України у Черкаській області та ПП «Надія» договору про спільну діяльність у будівництві багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вулиці Тараскова, 5, м. Черкаси. 
За умовами цього договору об`єктом спільної діяльності є капітальне будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вулиці Тараскова, 5, міста Черкаси, згідно з рішенням Черкаської міської ради № 277 від 07.03.2006, на земельній ділянці, що належить Управлінню Служби безпеки України у Черкаській області на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 04.07.2007 серії ЯЯ № 348742. Метою договору є отримання права власності сторонами на об`єкт спільної діяльності у співвідношенні, встановленому договором. 
Згідно з Декларацією про початок виконання будівельних робіт від 14.03.2017 ЧК № 083170790768, виданою Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, замовником будівництва житлового будинку по вул. Тараскова, 5, у м. Черкаси є Управління Служби безпеки України у Черкаській області. 
Заява про внесення змін у декларацію щодо замовника була подана ПП «Надія» лише 23.12.2020, у зв`язку з чим ПП «Надія» не могло бути порушено встановленого строку звернення до Черкаської міської ради у 10 робочих днів після 01.01.2020. 
Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 925/135/23 від 06.07.2023, яке набрало законної сили 09.11.2023, за позовом Управління Служби безпеки України в Черкаській області, як замовника будівництва, до Черкаської обласної державної адміністрації та ПП «Надія» розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 02.12.2020 № 751, яким Управлінню Служби безпеки України в Черкаській області право постійного користування земельною ділянкою згідно з Державним актом від 04.07.2007 серії ЯЯ № 348742 припинено, а земельна ділянка надана в оренду відповідачу для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з подальшим укладенням 15.12.2020 між Черкаською обласною державною адміністрацією та ПП «Надія» договору оренди, визнано протиправним та скасовано, договір оренди від 15.12.2020 визнаний недійсним, визнано за Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7110136700:05:026:0019 на підставі Державного акту на право постійного користування ЯЯ № 348742 від 04.07.2007. 
ПП «Надія» вказує, що згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-ІХ встановлені для житлових будинків 2 % вартості будівництва об`єкта застосовуються, якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом. Таким рішенням є рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3429 «Про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», згідно з пунктом 2.6 якого розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Черкаси складає для житлових об`єктів – 1 % загальної вартості будівництва об`єкта, яка визначена з урахуванням показників опосередкованої вартості спорудження житла для Черкаської області, що затверджені Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, на дату укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Черкаси. 
При цьому, відповідач вважає, що в основу розрахунку має бути закладена загальна площа квартир, а застосування затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості спорудження житла, діючих на дату введення об`єкту в експлуатацію, є неправомірним. 
Крім того, 20.02.2020 між відповідачем та Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (ЧРУ ДСФУ «ДФСМЖБ») був укладений договір про співробітництво № 3, згідно з яким об`єктом житлового будівництва, в якому може придбаватися житло (майнові права на нього), є «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5, в м. Черкаси», і за участю ЧРУ ДСФУ «ДФСМЖБ» були придбані майнові права/право власності на 18 квартир у цьому об`єкті. Пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-ІХ містить норму, згідно з якою пайова участь не сплачується у разі будівництва будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла. 
Також відповідно до Технічних умов № 37 від 09 червня 2021 року відповідач побудував зовнішні мережі каналізації К-1 поза межами земельної ділянки за адресою вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси, вартість яких становить 1 001 374,80 грн, та листом від 03.10.2025 звернувся до Черкаської міської ради з проханням прийняти їх у власність територіальної громади міста Черкаси, що має бути враховано при обчисленні розміру пайової участі на підставі рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3429.
У відповіді на відзив прокурор повністю заперечує проти наведених відповідачем аргументів. Рішення у справі № 925/135/23, на яке посилається відповідач, не може мати преюдиційного значення для даного спору, оскільки предметом розгляду справи було порушення Черкаською обласною державною адміністрацією вимог Земельного кодексу України при прийнятті розпорядження та надання земельної ділянки в оренду ПП «Надія». Водночас у мотивувальній частині вказаного рішення судом не надається правова оцінка щодо наявності чи відсутності Статусу Замовника будівництва Об`єкту, а договір про спільну діяльність у будівництві будинку, укладений 24.06.2008 між Управлінням Служби безпеки України у Черкаській області та ПП «Надія» (договір про спільну діяльність) оцінювався за принципом єдності юридичної долі спірної в межах справи № 925/135/23 земельної ділянки та розташованого на ній об`єкту незавершеного будівництва. Рішення у справі № 925/135/23 не звільняє сторін від обов`язку доказування усіх фактів в межах даної справи.
Згідно з умовами договору про спільну діяльність, на який посилається відповідач, як вбачається з мотивувальної частини рішення у справі № 925/135/23, встановлено, що п. 33 Договору визначено, що вкладом ПП «Надія» у спільну діяльність є фінансування у повному обсязі всіх витрат на будівництво об`єкту спільної діяльності (у тому числі витрат попереднього замовника, витрат на проведення передпроектних, проектних, землевпорядних, інших робіт (послуг), отримання дозвільних, правовстановлюючих документів, а також розрахунків з місцевими держадміністраціями щодо передачі частини збудованої житлової площі та пайової участі у розвитку інфраструктури тощо; обсяг зобов`язань, визначений у пунктах 3.1, 3.2, 6.1, 6.4 цього договору; проведення всіх необхідних видів господарської діяльності для досягнення мети цього договору, зокрема, забезпечення відповідним персоналом, устаткуванням, укладення договорів, пов`язаних з цим договором, здійснення будівельних, генпідрядних робіт, в тому числі керівництво та замовлення будівельних робіт на правах та делегованих функціях забудовника та замовника. 
Вказане спростовує твердження відповідача про відсутність обов`язку ПП «Надія» укладати договір пайової участі із органом місцевого самоврядування та звертатись до цього органу для розрахунку пайової участі протягом 10 днів після 01.01.2020.
Щодо розрахунку розміру пайової участі прокурор зазначає, що оскільки на дату прийняття об`єкта в експлуатацію діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 31.07.2021 № 337, враховані саме вони.
На момент виникнення спірних правовідносин – введення об`єкта в експлуатацію, ч. 5 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» втратила чинність, договір пайової участі не укладено, імперативними нормами Закону № 132-IX чітко передбачено, що пайова участь сплачується виключно грошовими коштами. Вказане спростовує твердження відповідача, що будівництво теплових мереж на суму 1 млн грн є участю ПП «Надія» у розвитку інфраструктури міста Черкаси у вигляді пайового внеску.
Прокурор доводить, що твердження відповідача про те, що Об`єкт в цілому є будинком житлового фонду соціального призначення та доступного житла не відповідає фактичним обставинам, а тому ПП «Надія» не звільняється від обов`язку сплати коштів пайової участі з вказаної підстави.
Щодо звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Черкаської міської ради відповідач вказує, що згідно з рішенням Черкаської міської ради № 2-3429 (пункт 1.8) Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради є єдиним органом, уповноваженим здійснювати розрахунок пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси. Згідно з Положенням про департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради у новій редакції, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 22.08.2019 № 2-4723, розміщеним у відкритому доступі на сайті органу місцевого самоврядування (https://chmr.gov.ua/myrada/html/271327.php?id=271327), Департамент є самостійною юридичною особою (самостійним структурним підрозділом Черкаської міської ради), зареєстрованою у встановленому порядку, може бути позивачем, відповідачем та третьою особою у судах. 
Згідно з пунктом 28 рішення Черкаської міської ради від 24.12.2024 № 70-3 «Про бюджет Черкаської міської територіальної громади на 2025 рік (2357600000)», також наявного у відкритому доступі (https://chmr.gov.ua/upload/budzhet_2025.pdf), Черкаська міська рада вирішила: погашення заборгованості по пайовій участі у розвитку інфраструктури населеного пункту забезпечити Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради. Відповідач вважає, що в порушення зазначених правових актів позов поданий в інтересах держави не в особі Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради.
Зменшуючи розмір позовних вимог, прокурор зазначає, що Черкаською міською радою до прокуратури скеровано лист від 23.03.2026 № 5630/7597-01-11 про проведення перерахунків розміру пайової участі, що підлягають до сплати ПП «Надія» за будівництво, зокрема, житлового будинку по вул. Тараскова, 5 у м. Черкаси. 
Підставою для проведення перерахунку зазначені такі факти: 
виконання відповідачем договору про співробітництво, укладеного з Відділенням Державної спеціалізовано фінансово установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» «Черкаське регіональне управління» (Держмолодьжитло), відповідно до якого у вказаному житловому будинку надано 3 кредити на придбання житла загальною площею 884,4 м2;
висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.09.2025 у справі № 918/1207/24, згідно з якими при обрахунку розміру пайової участі застосовується відсоток розміру пайової участі, який визначений рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX, тобто станом на 01.01.2020.
Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2 3429 «Про пайову участь у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста», що було чинним станом на день набрання чинності Законом № 132-ІХ, розмір пайової участі визначено в розмірі 1 % від загальної вартості будівництва житлових об`єктів, яка визначена з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла для Черкаської області, що затверджені Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, на дату укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Черкаси. 
Оскільки позов подано 21.07.2025, тобто до формування вищезазначеної позиції Верховного Суду у справі № 918/1207/24, прокурором на підставі розрахунку Черкаської міської ради від 22.04.2025 № 7964/7597-01-11 застосовано 2 % для визначення розміру пайової участі. 
Зі зменшенням Черкаською міською радою площі житлового будинку на площу квартир, які реалізовані за договором, укладеним з Держмолодьжитлом, прокурор не погоджується, зазначає, що вказане суперечить позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.02.2026 у справі № 916/848/25, згідно з якою колегія суддів дійшла висновку, що визначаючи розмір пайової участі в кожному випадку слід керуватися, зокрема, цільовим призначенням об`єкта та розміром загальної площі такого об`єкта, оскільки згідно з підп. 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 132-IX такий розмір визначається у відповідних відсотках від загальної кошторисної вартості будівництва саме об`єкта, а не вартості будівництва площі лише квартир у ньому (п.п. 73-74 постанови). 
Враховуючи, що площа квартир у будинку, які є учасниками програми Держмолодьжитло, становить 884,4 м2, тобто близько 14 % загальної площі Об`єкту (6095,4 м2), відтак Об`єкт вцілому не може вважатись будинком житлового фонду соціального призначення, а оскільки розмір пайової участі повинен розраховуватись відповідно до загальної площі житлового будинку, а не площі квартир у ньому, тому відсутні підстави для зменшення розміру пайової участі під час розрахунку на площу 884,4 м2.
Відтак заявлено до стягнення з відповідача до бюджету громади на користь позивача 908 092,69 грн (6095,4 кв. м * 14 898 грн/ кв. м * 1 % = 908 092,69 грн) безпідставно збережених коштів пайової участі, а також 535 221,52 грн інфляційних втрат та 111 807,36 грн 3 % річних з 17.02.2022 по 26.03.2026.
Заявлені прокурором до стягнення 1 555 121,57 грн підтримані представником Черкаської міської ради у повному обсязі.
Відповідач не погодився із заявленими прокурором вимогами, надав контррозрахунок розміру пайової участі, згідно з яким закладаючи в основу загальну площу квартир у будинку, зменшив її на загальну площу квартир, придбаних через ЧРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», а саме на 884,4 кв. м, посилаючись також на розрахунок, наведений у листі Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.03.2026 № 5528/37748-01-14, та застосував опосередковану вартість спорудження 1 кв. м житла по Черкаському регіону станом на дату початку будівництва (14.03.2017), тобто 9486,00 грн згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.02.2017 року № 14. За розрахунками відповідача розмір пайової участі, на противагу заявлених прокурором 908 092,69 грн, мав би складати 377 855,84 грн: (4867,3 кв. м – 884,4 кв. м)*9486,00 грн/ кв. м*1 % = 377 855,84 грн. Кошторисна вартість побудованої поза межами земельної ділянки мережі каналізації у розмірі 1 001 374,80 грн перевищує 377 855,84 грн пайової участі із нарахуванням на них інфляційних втрат та 3% річних, тому відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. 
Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді (частина 4). Абзацом першим частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді. Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18 зазначив, що обставини дотримання прокурором установленої частинами третьою, четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. А відсутність у такому випадку законних підстав для представництва інтересів держави свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 ГПК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 звернула увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
Частини третя та четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Встановлена цим Законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову, спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. Тобто визначений частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. 
Поняття «інтереси держави» з огляду на процесуальний аспект та особливості такого виду представництва держави органами прокуратури свого часу аналізував Конституційний Суд України (рішення №3-рп/99 від 08.04.1999 року у справі №1-1/99), зазначивши, зокрема, про те, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України від 1.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (Закон № 280/97) первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 280/97 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з нормою частини 1 статті 60 Закону № 280/97 територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, корпоративні права в юридичних особах, у тому числі банках, страхових компаніях чи інших господарських товариствах, майно житлового фонду, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. 
Доходи місцевих бюджетів, інші кошти, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України, ст. 16 Закону № 280/97).
Згідно з ст. 143 Конституції України місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Наведене свідчить, що забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності, є завданням органу місцевого самоврядування.
Відповідно рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних з законним та ефективним витрачанням коштів бюджету, а також контролю за їх сплатою, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21.
У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян – членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Прокуратура звернулась до Черкаської міської ради із запитом від 13.03.2025 № 54-1199ВИХ-25 про надання інформації щодо надходження до місцевого бюджету Черкаської територіальної громади коштів пайової участі від ПП «Надія» - замовника об`єкта будівництва, розташованого за адресою вул. Тараскова, 5, м. Черкаси із зазначенням чи укладався договір щодо сплати пайової участі та наданням його копії, у випадку несплати пайових внесків або пропущення заборгованості зі сплати – інформації щодо вжиття Черкаською міською радою законодавчо визначених заходів із захисту інтересів держави у спірних відносинах, в тому числі судового характеру, а у випадку невжиття таких – повідомити про причини та чи заплановане звернення до суду із відповідною позовною заявою.
Листом від 22.04.2025 № 7965/7597-01-00 Виконавчий комітет Черкаської міської ради повідомив, що договір пайової участі у розвитку інфраструктури із ПП «Надія» як замовником об`єкту будівництва житлового будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Тараскова, 5 (сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ЧК122220207309) не укладався та розрахунок розміру пайової участі у 2020 році не проводився. Відповідачу направлено лист від 22.04.2025 № 7964/7597-01-11, яким роз`яснено обов`язок перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів пайової участі та необхідність термінової сплати пайової участі у розмірі 1 816 185,38 грн. 
Листом від 23.06.2025 № 15/2-567ВИХ25 до Черкаської міської ради звернулася прокуратура з проханням повідомити у термін до 08.07.2025 про результати розгляду відповідачем вищезазначеного листа № 7964/7597-01-11.
Листом від 04.07.2025 № 13627/18717-01-11 Виконавчий комітет Черкаської міської ради повідомив про ненадходження станом на 25.06.2025 від ПП «Надія» коштів пайової участі, тож враховуючи обмежені можливості міського бюджету по сплаті судового збору, просив вжити заходи представництва органами прокуратури інтересів держави в особі Черкаської міської ради в суді з відповідним позовом до ПП «Надія».
У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 зазначено, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Зважаючи на вищезазначене, прокурору достатньо дотриматися порядку, який передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Прокуратура на виконання вимог абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила Черкаській міській раді листом від 15.07.2025 № 15/2-628ВИХ-25 про встановлення підстав для стягнення в судовому порядку з ПП «Надія» на користь органу місцевого самоврядування безпідставно збережених коштів пайової участі щодо об`єкту «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси», та, оскільки за наслідками інформування прокуратурою Черкаської міської ради 13.03.2025 та 23.06.2025 про виявлені порушення жодних ефективних заходів, спрямованих на захист державних інтересів в судовому порядку, не вжито, звернувся до суду з позовом.
З огляду на викладене прокурором дотримано порядку, визначеного у наведених вище положеннях законодавства, відтак суд дійшов висновку, що прокурор обґрунтував необхідність захисту інтересів держави у даній справі і правомірність звернення до суду з цим позовом. 
Матеріалами справи підтверджується, що 24.06.2008 між ПП «Надія» (Сторона-2) та Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області (Сторона-1) був укладений договір № 62 про спільну діяльність у будівництві багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вулиці Тараскова, 5, м. Черкаси (Договір). 
Згідно з п. 2.1 Договору його предметом є спільна діяльність Сторін щодо капітального будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вулиці Тараскова, 5 міста Черкаси, згідно Рішення Черкаської міської ради № 277 від 07.03.2006 (надалі – Об`єкт спільної діяльності), для досягнення спільної господарської мети та розподілу площ між Сторонами у відповідності до п. 4.1 цього Договору.
Об`єктом спільної діяльності є капітальне будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вулиці Тараскова, 5 міста Черкаси, згідно Рішення Черкаської міської ради № 277 від 07.03.2006, на земельній ділянці, що належить Стороні-1 на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 04.07.2007, серія ЯЯ № 348742 (пункт 2.2 Договору).
Метою Договору є отримання права власності Сторонами на об`єкт спільної діяльності у співвідношенні, зазначеному у п. 4.1. цього Договору (пункт 2.3 Договору).
Вкладом Сторони-1 у спільну діяльність є (пункт 3.2 Договору): право на користування та забудову земельної ділянки (площа ділянки 8225 кв.м.), яка надана в користування Стороні-1 рішенням Черкаської міської ради від 31.05.2007 № 2-652, згідно Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 04.07.2007, серія ЯЯ № 348742; права та функції Замовника та Забудовника на будівництво Об`єкту спільної діяльності; обсяг зобов`язань, визначений у пунктах 3.1, 3.2, 6.1, 6.4 цього Договору.
Пунктом 3.1 Договору встановлено: з метою реалізації завдань спільної діяльності, Сторони здійснюють вклади у спільну діяльність у вигляді майна та майнових прав без їх об`єднання, грошових коштів, професійних та інших знань, навичок та вмінь, а також ділової репутації та ділових зав`язків.
Згідно з п. 6.1 Договору Сторона-1 зобов`язується: 
- передати, як внесок у спільну діяльність, право на забудову земельної ділянки (пп. 6.1.1);
- попередити Сторону-2 про особливі та інші властивості, статус і недоліки земельної ділянки, які в процесі його використання можуть послужити причиною негативних наслідків або підстав унеможливлення реалізації мети спільної діяльності. В тому числі негайно повідомляти Сторону-2 про всі обставини, які перешкоджають або ставлять під сумнів досягнення мети цього Договору, в тому числі гарантувати що на день укладення цього Договору земельна ділянка не відчужена, не перебуває під забороною (арештом), а також заставою, включаючи податкову заставу (пп. 6.1.2);
- не переуступати під час дії Договору свої права та обов`язки за цим Договором, а також вчиняти будь-які дії щодо об`єкту спільної діяльності без погодження з Стороною-2 (пп. 6.1.3);
- не здійснювати та проінформувати про наявність дій та обставин, які б перешкоджали реалізації мети та предмету спільної діяльності (пп. 6.1.4);
- забезпечувати користування земельною ділянкою, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування Об`єкту спільної діяльності (пп. 6.1.5);
- делегувати Стороні-2 повноваження Замовника та Забудовника Об`єкту, необхідні, для виконання Стороною-2 своїх зобов`язань за цим Договором, шляхом підписання цього Договору (пп. 6.1.6).
Згідно з п. 6.4 Договору Сторони зобов`язуються: 
- в установленому чинним законодавством порядку пред`являють Державній комісії всі необхідні документи по закінченому будівництвом Об`єкту спільної діяльності для прийняття його в експлуатацію (пп. 6.4.1);
- після прийняття Об`єкту спільної діяльності Державною приймальною комісією передають відповідній експлуатуючій організації завершений будівництвом Об`єкт,проектно-кошторисну й технічну документацію, розроблену до початку та в процесі будівництва, акт Державної приймальної комісії з усіма додатками (пп. 6.4.2);
- розподілити об`єкт спільної діяльності шляхом укладання Акту розподілу площ між сторонами та передати одна одній усі необхідні документи для оформлення права власності на свою частку у відповідності до п.п. 4.1.1 та 4.1.2 після введення Об`єкту спільної діяльності в експлуатацію (пп. 6.4.3);
- сприяти одна одній в діях для досягнення мети цього Договору (пп. 6.4.4).
Згідно з п. 3.3 Договору вкладом Сторони-2 у спільну діяльність є: 
- фінансування у повному обсязі всіх витрат на будівництво об`єкту спільної діяльності (в т.ч. витрат попереднього Замовника, витрат на проведення передпроектних, проектних, землевпорядних, інших робіт (послуг), отримання дозвільних, правовстановлюючих документів, а також розрахунків з місцевими держадміністраціями щодо передачі частини збудованої житлової площі та пайової участі у розвитку інфраструктури тощо.) (пп. 3.3.1);
- обсяг зобов`язань, визначений у пунктах 3.1, 3.3, 6.2, 6.4 цього Договору (пп. 3.3.2);
- проведення всіх необхідних видів господарської діяльності для досягнення мети цього договору, зокрема, забезпечення відповідним персоналом, устаткуванням, укладення договорів, пов`язаних з цим договором, здійснення будівельних, генпідрядних робіт, в тому числі керівництво та замовлення будівельних робіт на правах та делегованих функціях Забудовника та Замовника (пп. 3.3.3).
За пунктом 6.2 Договору (пп. 6.2.1-6.2.12) Сторона-2: приймає на себе виконання функцій Замовника будівництва та Забудовника Об`єкту. Визначення генпідрядної і проектної організацій, розробку, відповідно до вимог законодавства, проектно-кошторисної документації на Об`єкт будівництва Сторона-2 здійснює за письмовим погодженням з Стороною-1; зобов`язується отримувати та узгоджувати з місцевими органами державної влади та місцевого самоврядування, іншими установами, організаціями та підприємствами питання, що пов`язані з будівництвом та своєчасним наданням всіх необхідних дозволів, необхідних погоджень, технічних умов (ТУ) та Архітектурно-планувального завдання (АПЗ), позитивного висновку комплексної державної експертизи проекту та погодження проектно-кошторисної документації відповідними організаціями та установами, у тому числі на містобудівній раді; отримання дозволу в органах державного архітектурного та будівельного нагляду на виконання підготовчих робіт i будівельно-монтажних робіт, i вирішенню питань, пов`язаних з будівництвом Об`єкту спільної діяльності та інші необхідні матеріали для розробки проектно-кошторисної документації та здійснення будівництва згідно з чинним законодавством України; безпосередньо брати участь в усіх діях та отримувати від імені Сторін необхідні дозволи, пов`язані з забудовою до моменту введення в експлуатацію об`єкта спільної діяльності; 100 % фінансує проектування та будівництво об`єкту, а також всі інші витрати, пов`язані з будівництвом, введенням в експлуатацію i передачею Об`єкту на баланс експлуатаційним організаціям; щоквартально надає Стороні-1 інформацію про витрати з проектування та погодження, копії довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3, витрати що свідчать про обсяг виконаних будівельних робіт та їх вартість; вирішує всі проблемні питання щодо предмету цього Договору, що виходять за межі повноважень Сторони-1 по цьому Договору; приймає на себе право володіння та розпорядження часткою на Об`єкті, визначеною п. 4.1.2 цього Договору; до передачі земельної ділянки та збудованого Об`єкту експлуатуючій організації після завершення будівництва Об`єкту, Сторона-2 відшкодовує витрати Сторони-1 за сплату плати за вказану земельну ділянку на підставі наданих рахунків в повному обсязі; приймає на себе ризик щодо недостатності залучених коштів на спорудження Об`єкта спільної діяльності; забезпечує від імені Сторін проведення авторського та технічного нагляду в процесі будівництва; забезпечує від імені Сторін введення Об`єкту спільної діяльності в експлуатацію.
Пунктом 4.7 Договору встановлено, що Сторона-2 проводить розрахунки з Черкаською міською радою відповідно до рішення міськради від 05.06.2007 року № 2-672 «Про затвердження Методики визначення пайової участі замовників у розвитку соціальної інфраструктури м. Черкаси».
Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 12.1 Договору).
20 березня 2017 року Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради зареєстрована за № ЧК083170790768 Декларація про початок виконання будівельних робіт об`єкта «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси», подана 14.03.2017 через Управління надання адміністративних послуг Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, за даними якої Управління Служби безпеки України в Черкаській області є замовником будівництва і підписантом Декларації№ЧК083170790768 із зазначенням ПП «Надія» підрядником, категорія складності – ІІІ, СС2.
Згідно з відомостями щодо видачі сертифікату № ЧК1222220207309, розміщеними на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, будівництво об`єкту здійснювалось у період з 01.03.2017 (дата початку будівництва) по 02.02.2022 (дата завершення будівництва), договір від 24.06.2008 року № 62 внесений у відомості, організація Генеральний підрядник – ПП «Надія», розділ «Договір з генеральним підрядником».
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. 
На дату початку будівництва об`єкту «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси» ч. 1 статті 1 Закону № 3038-VI (пункт 4) визначала замовником – фізичну або юридичну особу, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. 
Частиною 1 ст. 34 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на початок будівництва) встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт – щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. 
Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону № 3038-VI фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.
Відповідно до п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (в редакції, яка діяла на дату початку будівництва) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та щодо об`єктів I-III категорії складності – реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. 
Відповідно до частини 2 ст. 40 Закону № 3038-VI (у редакції, чинній станом на дату реєстрації Декларації № ЧК083170790768) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до частини 3 ст. 40 Закону № 3038-VI (тут і далі в редакції, яка діяла до 01.01.2020) полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами (частина 5 ст. 40 Закону № 3038-VI).
Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (частина 9 вказаної статті).
У свою чергу, органи місцевого самоврядування встановлювали порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.
Таким чином, на момент початку будівництва об`єкту діючим законодавством був встановлений обов`язок сплачувати пайову участь. Обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування.
Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що правовий статус замовника будівництва може мати лише та фізична чи юридична особа, яка є власником або користувачем земельної ділянки, щодо якої вона має намір забудови. Право на забудову земельної ділянки та функції замовника будівництва нерозривно пов`язані з правом власності особи на земельну ділянку або правом користування земельною ділянкою, наданою для будівництва. Передбачені законодавством права та обов`язки замовника, які складають зміст його діяльності з будівництва та набуття права власності на новостворене нерухоме майно, як самим замовником, так і третіми особами, є його функціями, без реалізації яких будівництво об`єктів нерухомого майна є неможливим з правової точки зору. Функції замовника будівництва можуть перейти до іншої особи у разі набуття такою особою статусу замовника будівництва, для чого їй необхідно отримати належним чином оформлене право на використання під будівництво земельної ділянки, або право на забудову чужої земельної ділянки (суперфіцій). Делегування функцій замовника будівництва без набуття права користування земельною ділянкою можливе лише у випадках, прямо передбачених законом. В іншому разі реалізація функцій замовника на будівництво третьою особою (не землекористувачем) можлива лише через інститут представництва в цивільному праві шляхом укладення відповідного договору доручення та видачі на його основі довіреності.
Відповідно до статті 528 Цивільного кодексу України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.
Аналіз наведених умов Договору не свідчить про передачу Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області обов`язків замовника, а саме звернутися до органу місцевого самоврядування за визначенням розміру пайової участі шляхом укладення відповідного договору. Договірне зобов`язання ПП «Надія» фінансувати у повному обсязі всі витрати на будівництво об`єкту спільної діяльності, у т.ч. пайову участь у розвитку інфраструктури міста, не є тотожним означеному обов`язку замовника.
Подібний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 13.02.2025 у справі № 910/3935/24. 
Згідно з матеріалами справи змін до Договору в цій частині внесено не було. 
На момент початку будівництва об`єкту порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Черкаси врегульовувався Порядком залучення замовників до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси, затвердженим рішенням Черкаської міської ради від 23.06.2011 № 2-621 «Про пайову участь (внесок) замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси» (Порядок № 2-621), оскільки з його прийняттям рішення Черкаської міської ради від 05.06.2007 «Про затвердження Методики визначення пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси» № 2-672 втратило чинність. 
В подальшому рішення від 23.06.2011 № 2-621 втратило чинність у зв`язку з прийняттям Черкаською міською радою 12.06.2018 рішення № 2-3429 «Про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», яким затверджене Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси (Положення № 2-3429). Останнє було чинним на 17.10.2019 – день набрання чинності Законом України від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-ІХ і втратило чинність на підставі рішення Черкаської міської ради від 02.09.2021 № 9-4 «Про втрату чинності рішення міської ради від 12.06.2018 № 2-3429 «Про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста». Наведені рішення розміщені на сайті Черкаської міської ради (https://chmr.gov.ua/myrada/html/152549.php?id=152549; https://chmr.gov.ua/myrada/html/259897.php?id=259897).
Пунктом 2.1 Порядку № 2-621 було встановлено, що замовник звертається до виконавчого комітету Черкаської міської ради із заявою про укладення договору про пайову участь, до якої долучає визначений цим же пунктом перелік документів; згідно з п. 2.2, 2.3 цього Порядку – не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня реєстрації виконавчим комітетом звернення замовника департамент архітектури, будівництва та землеустрою визначає розмір пайової участі та направляє проект договору замовнику для підписання, протягом 2-х робочих днів замовник повертає виконавчому комітету підписаний проект договору; укладений договір реєструється в департаменті архітектури, будівництва та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради (пункт 2.8); пайова участь сплачується в повному обсязі до прийняття об`єкту в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (пункт 3.1).
Порядок укладення договору про пайову участь, встановлений Положенням № 2-3429, визначав, що для укладення договору замовник звертається до виконавчого комітету Черкаської міської ради із відповідною заявою, до якої додає визначений органом місцевого самоврядування перелік документів (пункт 2.1); не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня реєстрації виконавчим комітетом звернення замовника департамент економіки та розвитку визначає розмір пайової участі та направляє проект договору замовнику для підписання (за умови надання замовником усіх необхідних документів), протягом 2-х робочих днів замовник повертає виконавчому комітету підписаний проект договору; договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (пункт 2.3); пайова участь сплачується в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (пункт 3.1). 
Як наведені вище норми Закону № № 3038-VI, так і норми Порядку № 2-621 та Положення № 2-3429, прийнятих на виконання Закону №№ 3038-VI, пов`язували з початком будівництва виникнення у замовника обов`язку сплати пайової участі, але не встановлювали конкретного терміну з дати такого початку для звернення за укладенням договору, зобов`язуючи укласти договір та сплатити пайову участь до прийняття об`єкту в експлуатацію. 
При цьому, за змістом зазначених норм, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання замовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 339/388/16-ц, від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20).
Як вже зазначено вище, 20.09.2019 прийнято Закон № 132-ІХ, яким внесено зміни, зокрема у Закон №№ 3038-VI шляхом виключення із його тексту зокрема статті 40, про що зазначено у частині 3 п. 13 розділу І Закону № 132-ІХ, однак постановлено, що пункт 13 розділу І цього Закону набирає чинності з 01.01.2020 (пункт 1 розділу ІІ Закону № 132-ІХ).
Таким чином, після 01.01.2020 набула чинності норма п. 13 розділу І Закону № 132-ІХ, якою скасовано обов`язок замовників укладати договори пайової участі з органами місцевого самоврядування, закріплений у ст. 40 Закону № 3038-VI.
В той же час згідно абз. 1 пункту 2 розділу ІІ Закону № 132-ІХ договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання; згідно абз. 2 пункту 2 розділу ІІ Закону № 132-ІХ розмір пайової участі, який протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, - для житлових будинків 2 % вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом); згідно пункту 3 розділу ІІ Закону № 132-ІХ замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:
- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;
- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.
Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у постановах від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 15.08.2024 у справі № 914/2145/23.
Таким чином, зокрема для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, Закон № 132-ІХ, у порівнянні із Законом №№ 3038-VI, скоротив для замовників будівництва строк звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі, визначивши його у 10 робочих днів після 01.01.2020.
З відомостей Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ЄДЕССБ) та матеріалів справи вбачається, що зміни у декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованій 20.03.2017 Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради за № ЧК083170790768, в частині зміни замовника на ПП «Надія» відбулися 23.12.2020.
Враховуючи наведене, оскільки будівництво об`єкту було розпочато у березні 2017 року, станом на 01.01.2020 об`єкт не введений в експлуатацію і договір про сплату пайової участі відносно нього не укладений, замовник будівництва був зобов`язаний звернутися до Черкаської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкту у чітко встановлений Законом № 132-ІХ строк – протягом 10 робочих днів після 01.01.2020 і цей обов`язок мав бути виконаний Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області як замовником будівництва, із наступним повідомленням відповідача про розмір пайової участі, який належить сплатити до місцевого бюджету до введення об`єкту в експлуатацію. Доказів такого звернення до Черкаської міської ради матеріали справи не містять.
В той же час згідно відомостей ЄДЕССБ сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси» зареєстрований 16.02.2022 із зазначенням у ньому замовником ПП «Надія». Таким чином, позовні вимоги заявлені до належного відповідача.
До моменту введення об`єкту в експлуатацію пайова участь відповідачем сплачена не була.
У зв`язку із несплатою замовником коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту є порушеними, і в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 зазначила, що суд має виходити з того, що замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже зобов`язаний повернути ці кошти на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.
Прокурор звернувся із даним позовом до суду 22.07.2025, оскільки до цієї дати кошти пайової участі відповідачем також не були сплачені.
Матеріалами справи підтверджується, що вперше відповідач звернувся до Черкаської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі лише 03.10.2025. 
За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в)відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави – це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У постанові від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21 Верховним Судом також вказано, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-ІХ обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України.
Така позиція підтримана Верховним Судом і у постанові від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21.
Визначаючи розмір належної до стягнення суми грошових коштів, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково – зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок щодо обов`язку суду перевірити розрахунок заявлених позовних вимог викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17).
Господарський суд з огляду на вимоги ст. 79, 86 ГПК України має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми проведених нарахувань, не виходячи при цьому за межі позовних вимог.
Так, обчислення заявленого до стягнення розміру пайової участі 908 092,69 грн здійснено прокурором шляхом перемноження загальної площі житлового будинку (згідно відомостей з ЄДЕССБ щодо видачі сертифікату № ЧК122220207309 – 6095,4 кв. м), опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м житла по Черкаському регіону, встановленої наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» від 16.12.2021 № 337, який діяв на дату введення об`єкту в експлуатацію 16.02.2022 – 14 898,00 грн, відсотку пайової участі – 1 згідно рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3429 «Про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста» (Рішення № 2-3429), яке було чинним на день набрання чинності Законом № 132-ІХ.
Розмір пайової участі, здійснений органом місцевого самоврядування для об`єкта будівництва «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси» згідно листа від 20.03.2026 № 5528/37748-01-14, складає 776 334,78 грн. 
Різниця між розміром пайової участі, обчисленим прокурором, та Черкаською міською радою обумовлена зменшенням загальної площі житлового будинку на 884,4 кв. м, побудованих як житловий фонд соціального призначення та доступного житла.
Як вже зазначалося, порядок розрахунку розміру пайової участі визначений абз. 2 пункту 2 розділу ІІ Закону №132: для житлових будинків – 2% вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом).
Згідно пункту 2.6 Рішення № 2-3429 визначений для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Черкаси складає для житлових об`єктів – 1 відсоток загальної вартості будівництва об`єкта, яка визначена з урахуванням показників опосередкованої вартості спорудження житла для Черкаської області, що затверджені Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на дату укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Черкаси.
Таким чином, Суд погоджується із застосуванням для розрахунку пайової участі норм зазначеного рішення органу місцевого самоврядування. Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у постановах від 17.04.2025 № 911/65/24 та 17.09.2025 у справі № 918/1207/24.
Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача та відповідачем за основу для обрахунку визначаються різні площі в збудованому об`єкті. 
У наданому контррозрахунку відповідач при обчисленні враховує виключно загальну площу квартир у збудованому будинку (4867,3 кв. м). Вказана площа підтверджується матеріалами справи, зокрема відомостями з ЄДЕССБ. 
Накази Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України/Міністерства розвитку громад та територій України про визначення опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України посилаються на Порядок визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджений наказом Держбуду України від 27.09.2005 № 174 (Порядок № 174).
У пункті 1 Порядку № 174 наведено визначення: безпосередні витрати з будівництва – витрати, пов`язані з проектуванням та затвердженням проекту будівництва житлового будинка, організацією процесу будівництва, виконанням загальнобудівельних робіт, улаштуванням внутрішньобудинкових інженерних систем, монтажем та придбанням інженерного обладнання, електромеханічного та іншого устаткування, благоустроєм та спорудженням внутрішньомайданчикових інженерних мереж, уключаючи адміністративні витрати та прибуток підрядних організацій, що компенсуються замовником, податки, збори та інші обов`язкові платежі, встановлені законодавством; показник опосередкованої вартості спорудження житла – вартість будівництва в розрахунку на один квадратний метр загальної площі квартир будинку, визначений на підставі вартості будівництва об`єкта-представника.
В пункті 2.1 Порядку № 174 зазначено, що показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України щоквартально розраховуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури у першому місяці кварталу, виходячи зі структури безпосередніх витрат з будівництва об`єкта-представника, скоригованої відповідно до змін рівня цін на трудові та матеріально-технічні ресурси.
Надаючи тлумачення вищевказаним нормам щодо обчислення опосередкованої вартості спорудження житла, слідує, що вартість 1 кв. м. квартири вже включає у собі всі витрати по спорудженню всього будинку, в таку вартість включені і місця загального користування, і технічні приміщення, і допоміжні приміщення. 
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача в цій частині, оскільки такий підхід обумовлюється методологією обрахунку собівартості 1 кв. м збудованих квартир, що також відповідає обчисленню пайової участі, підтвердженому у постановах Верховного Суду від 07.09.2023 № 916/2709/22, від 15.08.2024 № 914/2145/23, від 11.11.2025 № 903/314/25.
Відповідно до абз. 4 частини 4 ст. 40 Закону № 3038-VI в редакції, яка діяла до 01.01.2020, до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла. Аналогічна норма міститься в прийнятому Черкаською міською радою Положенні № 2-3429, зокрема у пункті 1.9.
Згідно абз. 4 пп. 2 пункту 2 розділу ІІ Закону № 132-ІХ пайова участь не сплачується у разі будівництва будинків житлового фонду та доступного житла.
Системний аналіз наведених вище норм свідчить, що положення підпункту 2 абз. 2 пункту 2 розділу ІІ Закону №132 фактично є тотожними нормі частини 4 статті 40 Закону № 3038-VI, що втратила чинність на підставі вказаного Закону № 132-ІХ.
Визначення «доступне житло» міститься у Законі України від 25.12.2008 року № 800 VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (Закон № 800) – збудовані і ті, що будуються за державної підтримки, житлові будинки (комплекси) та квартири.
Зі змісту вищевказаних норм не вбачається, що у випадку будівництва у якості доступного житла окремих квартир замовник не має права на незалучення до пайової участі у частині таких побудованих площ. 
Відповідач надав до матеріалів справи укладений між ним та Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «ДФСМЖБ» 20.02.2020 договір про співробітництво № 3, згідно з яким об`єктом житлового будівництва, в якому може придбаватися житло (майнові права на нього), з відсотком будівельної готовності – 52, є «Будівництво житлового будинку по вул. Тараскова, 5, в м. Черкаси». Додатком до цього договору від 20.02.2020 було запропоновано 74 квартири на загальну площу 4957,8 кв. м. ПП «Надія». ПП «Надія» вказало, що на підставі зазначеного договору за участю ЧРУ ДСФУ «ДФСМЖБ» були придбані права на 19 квартир у об`єкті. Крім того, за рахунок державних коштів придбання 6-ти квартир у об`єкті здійснено зі сторони Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Головного управління Національної поліції у Черкаській області.
Як видно з матеріалів справи Відділенням ДСФУ «Черкаське регіональне управління» щодо фактичного виконання договорів про співпрацю у частині забезпечення житлом сімей за державної підтримки по об`єктах житлового будівництва в житловому будинку по вул. Тараскова, 5 (нова адреса вул. Тараскова, 11-А) підтверджено надання 13-ти кредитів на будівництво житла загальною площею 884,4 кв. м., що узгоджується з наданою відповідачем інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині тих квартир, майнові права на які були придбані до введення об`єкту в експлуатацію. В той же час право власності на інші 12-ть квартир було придбано державними органами, а також за участю ЧРУ ДСФУ «ДФСМЖБ» після введення об`єкту в експлуатацію, внаслідок чого їх загальна площа не може бути зарахована для зменшення розміру пайової участі.
Таким чином, суд погоджується із розрахунком відповідача, який також відповідає в цій частині розрахунку органу місцевого самоврядування щодо зменшення закладеної в основу обчислення пайової участі площі на 884,4 кв. м.
Аналогічний правовий висновок також наведений у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 № 926/3579/17. 
Як вже зазначалося, при обчисленні пайової участі прокурором застосований наказ Міністерства розвитку громад та територій України «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» від 16.12.2021 № 337, який діяв на дату введення об`єкту в експлуатацію і затверджував таку вартість для Черкаської області на рівні 14 898,00 грн.
В свою чергу відповідач наполягає на належності застосування наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.02.2017 року № 14, який діяв на дату початку будівництва і затверджував опосередковану вартість спорудження житла для Черкаської області у розмірі 9486,00 грн.
Обов`язок сплати пайової участі виник у замовника з початком будівництва і мав бути виконаний до дати введення об`єкту в експлуатацію. Момент виникнення обов`язку зі сплати пайової участі і момент виникнення у органу місцевого самоврядування права стягнути пайову участь не є тотожними, у т.ч. для обчислення її розміру. 
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20 пайовий внесок замовника у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту має розраховуватися саме на підставі нормативно-правових актів, чинних на момент виникнення у замовника будівництва обов`язку щодо сплати пайового внеску, а не на той момент, коли орган місцевого самоврядування дізнався про його несплату замовником, оскільки одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію відповідно до частини 2 ст. 331 Цивільного кодексу України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак правовідносини забудови земельної ділянки припиняються. 
Суд погоджується з правомірністю застосування при обчисленні пайової участі опосередкованої вартості спорядження житла у Черкаській області, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.02.2017 № 14, враховуючи також правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 11.11.2025 у справі № 903/314/25, від 11.12.2025 у справі № 916/1339/25, від 17.02.2026 у справі № 914/169/25. 
Висновуючи про збереження для замовника, який розпочав будівництво до 01.01.2020, однак станом на цю дату не ввів об`єкт в експлуатацію і договір про сплату пайової участі не уклав, обов`язку сплатити пайову участь, у постанові від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21 Верховний Суд також вказав, що наведені висновки стосовно застосування абз. 2 п. 2 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ у спірних правовідносинах відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та/або після 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво, але до введення об`єкта в експлуатацію такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо уникаючи сплати пайової участі.
З огляду на визначений Верховним Судом підхід, який має забезпечити дотримання принципів рівності та справедливості для замовника, що протягом 10 робочих днів з 01.01.2020 звернувся із заявою про визначення розміру пайової участі до органу місцевого самоврядування і на підставі отриманого розрахунку здійснив таку сплату до дати введення в експлуатацію, та замовника, який подібних дій своєчасно не вчинив, вбачається, що розмір пайової участі для останнього не може бути більшим, ніж для першого. Інакший підхід порушує рівність умов між ними. Відповідальність такого замовника будівництва перебуває у площині спеціальних норм цивільного законодавства, зокрема ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме – за невиконання своїх зобов`язань щодо вчасної сплати пайової участі, що має бути застосована у спірних правовідносинах.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України у розмірі 377 817,89 грн, виходячи з добутку зменшеної на 884,4 кв. м. загальної площі 4867,3 кв.м. квартир у будинку на 9486,00 грн опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м. житла по Черкаському регіону, встановленої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.02.2017 №14 та відсотку пайової участі житлової забудови – 1 %.
У спірних правовідносинах застосовується Положення № 2-3429. Пунктом 2.5 цього Положення встановлено: якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об`єкти передаються у комунальну власність. У разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об`єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, Черкаська міська рада приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту. Аналогічні приписи викладені у пункті 3.2 Положення № 2-3429.
У матеріали справи відповідачем надані Технічні умови № 37 на приєднання об`єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку», розташованого за адресою вул. Тараскова, 5, м. Черкаси, до централізованих систем водопостачання та водовідведення міста Черкас, видані КП «Черкасиводоканал» 09.06.2021. Згідно з пунктом 9 розділу «Умови водопостачання» вказаних Технічних умов «Після завершення будівництва об`єкту, зовнішні мережі водопостачання багатоквартирного житлового будинку по вул. Тараскова, 5 для подальшої експлуатації передати в комунальну власність міста». Також пунктом 5 розділу «Умови водовідведення» Технічних умов встановлено «Після завершення будівництва об`єкту зовнішні мережі водовідведення багатоквартирного житлового будинку по вул. Тараскова, 5 для подальшої експлуатації передати в комунальну власність міста». 
Згідно з наданим ПП «Надія» Кошторису на будівництво «Будівництво зовнішніх мереж каналізації К-1 поза межами земельної ділянки за адресою: вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси» договірна ціна складає 1 001,37480 тис. грн, у т.ч. будівельні роботи – 801,02300 тис. грн, інші витрати – 200,35180 тис. грн. Поряд з цим, відповідачем надана Експертна оцінка (позитивна) щодо перевірки договірної ціни на будівництво об`єкту «Будівництво зовнішніх мереж каналізації К-1 поза межами земельної ділянки за адресою: вул. Тараскова, 5 в м. Черкаси» від 11.11.2025 № 24-0490/03-25, складена на замовлення ПП «Надія» Філією Державного підприємства «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Черкаській області, згідно якої зокрема: заявлена вартість, передбачена наданою договірною ціною, у поточних цінах станом на 16.02.2022 складала 1001,375 тис. грн, у тому числі: будівельні роботи – 821,650 тис. грн; інші витрати – 179,725 тис. грн. За результатами розгляду договірної ціни установлено, що зазначену договірну ціну складено згідно з наказом Мінрегіону від 25.06.2021 № 162 «Деякі питання ціноутворення у будівництві», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2021 за № 1225/36847, та Кошторисних норм України «Настанова з визначення вартості будівництва», затверджених наказом Мінрегіону від 01.11.2022 № 281. Загальна кошторисна вартість будівництва в поточних цінах станом на 16.02.2022 складала 1001,375 тис. грн, у тому числі: будівельні роботи – 821,650 тис. грн; інші витрати – 179,725 тис. грн. Під час проведення перевірки договірної ціни технічну та технологічну частини проектної документації на будівництво не розглядали; ціни на матеріальні ресурси прийняті за даними замовника відповідно до розділу V «Настанови з визначення вартості будівництва» та відповідають договірній ціні; розрахунок загальновиробничих та адміністративних витрат відповідає «Настанові з визначення вартості будівництва», пп. 5.13 та 5.17 та прийняті за даними замовника.
В межах даного спору не розглядається заявлена відповідачем кошторисна вартість побудованих поза межами земельної ділянки мереж каналізації. Положенням № 2-3429 передбачено право замовника звернутися до органу місцевого самоврядування за отриманням рішення про відшкодування йому різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. 
Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 377 817,89 грн безпідставно збережених коштів пайової участі. 
У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання прокурор на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України заявив до стягнення 535 221, 52 грн інфляційних втрат та 111 807, 36 грн 3 % річних за період з 17.02.2022 (день, наступний за днем реєстрації сертифікату № ЧК122220207309) по 26.03.2026 на заборгованість в розмірі 908 092, 69 грн. 
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18.
Вимога сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 905/1791/21 та від 05.
Правова позиція щодо застосування приписів ст. 625 ЦК України внаслідок прострочення грошового зобов`язання за частиною 1 ст. 1212 ЦК України викладена у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, в якій зроблений висновок, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. У постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду погодилась з цим висновком, зазначивши, що в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України. 
Суд здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, виходячи з періоду нарахування, визначеного прокурором з 17.02.2022 по 26.03.2026, та встановив, що інфляційні втрати становлять 232 890,91 грн, 3 % річних – 46 518,18 грн. Вимоги прокурора про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.
Щодо інших доводів сторін.
Суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.
З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.
Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «НАДІЯ» (ідентифікаційний код 21356758, вул. Остафія Дашковича, буд. 27, м. Черкаси, 18002) на користь Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 25212542, вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18002) 
безпідставно збережені кошти пайової участі в розмірі 377 817,89 грн, інфляційні втрати в розмірі 232 890,91 грн, 
3 % річних в розмірі 46 518,18 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «НАДІЯ» (ідентифікаційний код 21356758, вул. Остафія Дашковича, буд. 27, м. Черкаси, 18002) на користь Черкаської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02911119, бульвар Шевченка, буд. 286, м. Черкаси, 18001; р/р UA138201720343160001000003751 в ДКСУ у м. Київ) витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 7886,72 грн.

В решті позову відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу на 12 годину 00 хвилин 13 серпня 2026 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: бул. Шевченка, 307, зал судових засідань № 219, м. Черкаси, 18005.
Явка учасників справи в засідання суду необов`язкова.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. 
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 29 червня 2026 року.

Суддя О.В. Чевгуз