Дата документу 18.05.2026	Справа № 554/1656/26	
 	Провадження № 2/554/2356/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року місто Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого судді - Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
06 лютого 2026 року позивач ТОВ «Споживчий Центр» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий Центр» від 05.05.2025 року № 02.05.2025-100001512.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 9090 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., по процентам в розмірі 3990 грн., комісії за надання у розмірі 150,00 грн., комісії за обслуговування у розмірі 450,00 грн. та неустойки у розмірі 1 500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2662,40 грн.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 02.03.2026 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.
Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї.
Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 05.05.2025 року № 02.05.2025-100001512, за умовами якого видано кредит у сумі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 05.05.2025 року.
Відповідач ОСОБА_1 05.05.2025 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на рахунок кошти у розмірі 3000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 02.05.2025-100001512 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконував, внаслідок чого за вказаним кредитним договором виникла заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3000,00 грн., по процентах за користування кредитом, нарахованих у межах строку кредитування (168 днів - з 05.05.2025 по 19.10.2025) у розмірі 2625,00 грн. (3000 грн. ? 1% ? 7 днів = 210 грн. + 3000 грн. ? 0,5% ? 161 день = 2415 грн.), а також комісії за надання кредиту у розмірі 150,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 450 грн.: відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець зобов`язаний безоплатно повідомляти споживача про розмір заборгованості та надавати виписку з рахунку. Згідно з правовою позицією Верховного Суду (справа № 583/3343/19), встановлення плати за такі супутні послуги є несправедливою умовою кредитного договору, оскільки ці послуги за законом повинні надаватися безоплатно. З огляду на це, вимога про стягнення комісії за обслуговування у розмірі 450 грн. задоволенню не підлягає.
Щодо неустойки у розмірі 1500 грн.: відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду (справа № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати проценти та неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Строк кредитування за договором сплив 19.10.2025 року, тому нарахування неустойки поза цим строком є неправомірним, а відповідна вимога задоволенню не підлягає.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором у розмірі 5775,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 за Кредитним Договором № 02.05.2025-100001512 від 05.05.2025 року підлягають частковому задоволенню.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково в сумі 5775 грн. із заявлених 9090 грн., що становить 63,5%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1690 грн. 62 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 02.05.2025-100001512 від 05.05.2025 року у загальному розмірі 5775 (п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог (щодо стягнення комісії за обслуговування у сумі 450 грн., процентів поза межами строку кредитування у сумі 1365 грн. та неустойки у сумі 1500 грн.) - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1690 (одна тисяча шістсот дев`яносто) гривень 62 копійки.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-а, код в ЄДРПОУ 37356833.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Тімошенко Н.В.