Справа № 161/20947/25 
Провадження № 1-кп/161/357/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк        01 липня 2026 року     Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025030580002189 від 12.08.2025 , відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцька, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2018 та 2024 років народження, працюючого електромонтажником, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, 
В С Т А Н О В И В :
11 серпня 2025 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді командира 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «сержант», спільно із старшим спеціалістом-криміналістом СВ ВП 2 (м. Горохів) ЛРУП ГУНП у Волинській області, майором поліції, ОСОБА_7 та іншими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ОСОБА_8 , старшим стрільцем 1 відділення охорони взводу охорони першого відділу, якому присвоєно військове звання «старший солдат», ОСОБА_9 , водієм-електриком 2 відділення охорони взводу охорони першого відділу, якому присвоєно військове звання «солдат» та ОСОБА_10 , стрільцем 3 відділення охорони взводу охорони першого відділу, якому присвоєно військове звання «солдат», будучи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» наділеними повноваженнями щодо виконання мобілізаційних завдань, призову громадян на військову службу по мобілізації в особливий період та розшуку військовозобов`язаних, що ухиляються від несення служби та особами, уповноваженими на вручення повісток, таким чином здійснюючи функції представників влади, тобто будучи службовими особами відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, на підставі наказу №206 від 19 червня 2025 року «Про призначення уповноважених проводити перевірку військово-облікових документів в осіб чоловічої статі та вручати повістки військовозобов`язаним на території Луцького району» та на підставі наказу №272 від 09 серпня 2025 року «Про проведення оповіщення на території територіальних громад Луцького району», здійснювали оповіщення та вручення повісток у складі групи спільного патрулювання.
У подальшому, того ж дня, близько 11 год 12 хв вищевказані працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із старшим спеціалістом-криміналістом СВ ВП 2 (м. Горохів) ЛРУП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_7 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , з метою перевірки документів, в тому числі військово-облікових документів, де зупинили ОСОБА_11 , якому представились та попросили надати відповідні документи для перевірки. Останній, розуміючи, що поряд із ним знаходяться службові особи, законну вимогу проігнорував та намагався втекти, у зв`язку з чим, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли пішки за ОСОБА_11 , в той час, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слідували за ними у дворі будинку, на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter» із д.н.з. НОМЕР_1 .
В цей час, ОСОБА_5 , будучи очевидцем вищевказаної події, перебуваючи у дворі будинку №10 по вулиці Кравчука у місті Луцьку, пересуваючись транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ 220, із д.н.з. НОМЕР_2 , перегородив проїзд транспортному засобі Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 .
Після чого, вийшовши із свого автомобіля, та діставши із багажного відділення металевий торцевий гайковий ключ, діючи умисно, наніс ряд ударів вищевказаним предметом по транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до розбиття ним переднього та лівого пасажирського скла.
У зв`язку з чим, командир 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 вийшов із транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 та спробував зупинити незаконній дії ОСОБА_5 .
У подальшому, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться військовослужбовець, який перебував у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, усвідомлюючи, що він перебуває при виконанні службових обов`язків, маючи намір далі вчиняти протиправні дії, спричинив словесний конфлікт із ОСОБА_6 , під час якого вів себе агресивно та нецензурно висловлювався на адресу потерпілого, після чого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою перешкоджання законної діяльності працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи в руці металевий торцевий гайковий ключ, наніс ним один удар по голові та два удари по тулубу зліва потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді обширного синця на лівій боковій поверхні тулуба в нижній третині, синця в лобній ділянці голови зліва та закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, з яких відповідно до висновку експерта № 564 від 13.08.2025 року, за ступнем тяжкості закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по скільки для їх лікування необхідний час більше 6 діб, решта ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.350 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місцях та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 11.08.2025 року перебуваючи по вул. Кравчука в м. Луцьку утримуючи в руці металевий торцевий гайковий ключ, наніс ним один удар по голові та два удари по тулубу зліва потерпілому ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаялися, просили суворо не карати та обрати покарання не пов`язане із позбавленням волі.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 350 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії не тяжких злочинів, дані про особи винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, висловлю жаль з приводу вчиненого, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, однак неодноразово проходив лікування у КП «Волинська обласна психіатричні лікарня м. Луцька», потерпілий на суворому покаранні не настоює, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду, такі покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченими, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому, думку потерпілого, який не настоює на покаранні пов`язаному із позбавленням волі, оскільки при призначенні покарання покладається на розсуд суду, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Окрім того, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого строк його попереднього ув`язнення та перебування під цілодобовим домашнім арештом, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 7 ст.72 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази:
- предмет, ззовні схожий на металевий ключ – знищити;
Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2025 на речі та предмети, скасувати.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 серпня 2025 року по 13 серпня 2025 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно з ч. 7 статті 72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом з 14 серпня 2025 року по 25 серпня 2025 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя    ОСОБА_1