Справа № 450/5053/23 Провадження № 3-зв/450/7/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши заяву судді Мельничук Ірини Ігорівни про самовідвід, подану у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

В провадження судді Пустомитівського районного суду Львівської області Кукси Д.А., в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.05.2026 передана справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
В даній справі суддя Мельничук І.І. заявила самовідвід, мотивований тим, що суддею Мельничук І.І. здійснено розгляд справи та 18.08.2025 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №600168 від 04.10.2023), яка скасована постановою Львівського апеляційного суду від 06.02.2026 та з метою недопустимості повторної участі судді в провадженні у справі про адміністративне правопорушення неможливо здійснювати розгляд даної справи суддею Мельничук І.І.
Вивчивши заяву про самовідвід, вважаю її обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. 
Проте діючі КПК України, ЦПК України, КАС України передбачають відвід (самовідвід) судді, тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід у справах про адміністративні правопорушення слід застосувати аналогію права.
Частинами 1 та 2 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
За положеннями ст. 80 КПК, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який повинен бути вмотивованим.
Згідно ч. 3 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду). 
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Згідно матеріалів справи №450/5033/23 провадження №3/450/1355/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І.І. винесла постанову від 18.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністартвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Львівського апеляційного суду від 06.02.2026 постанову від 18.08.2025 скасовано.
З врахуванням вище зазначеного та беручи до уваги викладені у заяві про самовідвід судді Мельничук І.І. обставини, з метою недопущення повторної участі судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , заяву про самовідвід слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.2, 246 КУпАП, ст.ст. 76, 80, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя –

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук Ірини Ігорівни про самовідвід – задовольнити.
Відвести суддю Мельничук Ірину Ігорівну від розгляду справи про адміністративне правопорушення №450/5053/23(провадження № 3/450/1355/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.
Матеріали справи передати на новий розгляд іншому судді Пустомитівського районного суду, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

  Суддя:		  Д. А. Кукса