БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653)3-50-01
Справа №730/669/26
Провадження № 1-кп/730/55/2026
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2026 р. 
Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді – ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №12026270410000052 від 14 квітня 2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Харівка Путивльського району Сумської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 влітку 2022 року (точна дата та час слідством не встановлені), перебуваючи у лісосмузі неподалік с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області, зі сторони с. Плиски Ніжинського району Чернігівської області, під час збирання гілок лози знайшов багет - ніж та в нього виник злочинний умисел направлений на незаконне носіння холодної зброї, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб забрав вказаний багет-ніж собі та носив без передбаченого законом дозволу до 14.04.2026, коли вказаний багет-ніж був вилучений у нього працівниками поліції під час огляду місця події на околиці с. Плиски поблизу вул. Миру Ніжинського району Чернігівської області. 
ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Зазначив, що влітку 2022 року він знайшов вказаний багет-ніж, відтоді носив його при собі. Оскільки, він проходив військову службу, тому був обізнаний, що це за предмет. Він добровільно видав працівникам поліції вказаний багет-ніж, показав місце, де його знайшов. Щиро розкаявся у скоєному, зазначив, що більше не повторить таких дій у майбутньому.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, та обмежитись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу, стосуються речових доказів та судових витрат по справі.
Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження у визначеному порядку та обсязі, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини у судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились, які виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.263 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів (ч. 2 ст.263 КК України) пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, є особою працездатного віку, але не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Згідно досудової доповіді Ніжинського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий, у зв`язку з чим виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого слід покласти додаткові обов`язки перебачені ч. 1 ст. 76 КК України. 
Ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного, майновий стан, визнання вини та його ставлення до скоєного ним діяння, висновок уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення у виді громадських робіт у максимальному розмірі визначеному санкцією статті. 
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.
Суд вважає недоцільним, застосування покарання у вигляді штрафу, оскільки, обвинувачений не працює. 
Незважаючи, на висновок уповноваженого органу з питань пробації, який був наданий у контексті первинного обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України ( провадження за яким було закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України) та ч. 2 ст. 263 КК України, суд вважає, що покарання у виді пробаційного нагляду, обмеження та позбавлення волі у цьому випадку будуть занадто суворі, тоді як виконання суспільно корисних робіт відповідатиме меті покарання. 
При цьому, перешкод, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, для призначення такого виду покарання під час судового розгляду не встановлено.
Згідно зі ст.122, 124 КПК України із ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 2406,80 грн. у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт. 
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2406,80 грн у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.
Речові докази по справі, багет – ніж, який залишений на зберігання у сейфу у кабінеті слідчого СВ ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області - знищити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1