СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року Справа № 480/3466/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3466/26 за позовом ОСОБА_1 до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
11.05.2026 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якій просить визнати протиправною і скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.06.2023 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №480/8600/21, виданого 23.02.2022 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Сумській області від 17.01.2020 №04-126/20 в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням виплачениїх сум. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, оскільки наведені у постанові заходи у вигляді накладення штрафу на боржника, скасовані у судовому порядку, а направлення до правоохоронних органів повідомлення про невиконання рішення не свідчить про виконання рішення суду. Крім того, державним виконавцем не перевірена спроможність відповідача погашати заборгованість, зважаючи на те, що існувала реальна можливість виконати рішення суду, адже протягом 2023-2024 років боржник виплачував кошти за судовими рішеннями інших категорій пенсіонерів, зокрема колишніх працівників прокуратури. 
В судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглянути без його участі. 
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення з датою вручення 15.06.2026, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. 
На підставі ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічого засобу не здійснювалось. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №69258206 з примусового виконання виконавчого листа №480/8600/21, виданого 23.02.2022 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Сумській області від 17.01.2020 №04-126/20 в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням виплачениїх сум. 
29.06.2023 державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог п.11 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», в якій переаховані дії, вчинені державним виконавцем в межах виконавчого провадження, а саме: винесення двох постанов накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду у сумі 5100,00 грн і 10200,00 грн відповідно та направлення до правоохоронних органів повідомлення про порушення кримінальної справи стосовно посадових осіб боржника за невиконання рішення суду ( а.с.3).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2025 № 517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції перейменовано на Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, зміни в ЄДРПОУ внесені 31 грудня 2025 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" однією з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень.
Частинами 1, 3, 4 ст.18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
За приписами п.11 ч.1 ст.39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Нормами ч.ч. 1-3 ст. 63 вказаного Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
З вказаних норм спеціального закону вбачається, що закінчення виконавчого провадження на підставі норми п.11 ч.1 ст.39 Закону про виконавче провадження можливе лише за умови накладення двічі на боржника штрафів (за невиконання рішення та повторне невиконання у подвійному розмірі) та звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про вчинення боржником кримінального правопорушення.
Доказів виплати позивачу коштів за рішенням суду матеріали справи не містять.
Отже, відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття достатніх та вичерпних заходів з його виконання. При цьому, відповідачем не надано доказів дійсної неможливості виконання судового рішень без участі відповідача.
Суд зазначає, що накладення штрафів, внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам та звернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення, оскільки право на суд, було б ілюзорним, якби остаточне та обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.
Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не можуть бути достатнім вчиненням виконавчих дій.
При цьому, за приписами ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, винесенням оскаржуваної постанови за обставин встановлених у даній справі, з позбавленням права стягувача у виконавчому провадженні повторно звернутись з цим же виконавчим листом з приводу примусового виконання рішення суду, повністю нівельовано гарантії держави щодо виконання судових рішень, а також гарантії, надані статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не може відповідати суті приписів ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 370, 372 Кодексу адміністративного судочинства України .
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, приймаючи до уваги, що державним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови не було проведено перевірки фактичного виконання судового рішення та не було вжито всіх можливих заходів для повного виконання рішення згідно з вимогами Закону "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим суд, з урахуванням ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необхідним визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане положення, а також приписи ч.3 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму судового збору в розмірі 1331,20 грн, сплаченого за подання позовної заяви (а.с.17) за рахунок бюджетних асигнувань Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( код ЄДРПОУ 43316700, вул.Герасима Кондратьєва, 28, м.Суми, 40003) про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.
Визнати протиправною і скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.06.2023 про закінчення виконавчого провадження №69258206 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6800/21, виданого 23.02.2022 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Сумській області від 17.01.2020 №04-126/20 в розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням виплачених сум. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 1331,20 грн в рахунок відшкодування судового збору. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах