Єдиний унікальний номер 205/15712/25
Номер провадження2/205/257/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді – Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання – Пєтіної К.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласників багатоквартирного будинку, 
ВСТАНОВИВ:

 
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» 17.10.2025 року звернулось до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по внескам в сумі 16 508,70 грн.; 3 % річних у розмірі 2 780,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 2 560,00 грн., а також судові витрати в розмірі 9 028,00 грн., з яких: 3 028,00 грн. – судовий збір. 6 000,00 грн.
Позов мотивований тим, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі отримують від позивача послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Однак у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань щодо сплати за надані послуги, у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.05.2017 року по 14.10.2025 року у загальному розмірі 16 508,70 грн. Відповідачі в добровільному порядку погасити вказану заборгованість не бажають, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 письмово просив у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до нього відмовити, оскільки він з лютого 2016 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву не надав, інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Відзиву не надала, інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 13.02.2017 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» метою створення об`єднання є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством за Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарство забезпечення діяльності об`єднання здійснює власними силами (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.
На підставі рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» від 07.04.2017 року, 08.01.2018 року, 28.12.2018 року та 18.12.2021 року затверджено кошторис та встановлені внески на утримання будинку та прибудинкової території:
з 07.04.2017 року – 2,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, 
з 08.01.2018 року – 2,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, 
з 01.01.2019 року – 3,66 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, 
з 01.01.2022 року – 4,75 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується інформацією із КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 26.08.2025 року за № 9009.
У результаті невиконання відповідачами своїх обов`язків як співвласників багатоквартирного будинку, в якому створене ОСББ, по сплаті встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01.05.2017 року по 14.10.2025 року у загальному розмірі 16 508,70 грн.
Оскільки відповідачі у добровільному порядку своїх зобов`язань перед позивачем не виконують, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі – об`єднання) – юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації (ст. 3 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Приписами ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга – послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів співвласниками. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. У разі відмови співвласника сплачувати внески, платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст. 13 зазначеного Закону).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).
Посилання ОСОБА_1 на не проживання та відсутність реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2017 року як на підставу для відмови в задоволенні позову у цій частині судом не приймаються до уваги, оскільки особа, яка є власником приміщення у житловому будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на управління будинком незалежно від місця проживання, а тому, за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку, така сума боргу підлягає стягненню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга – послуга з управління багатоквартирним будинком.
Заборгованість відповідачів зі сплати внесків співвласників багатоквартирного будинку підтверджується наявним у справі розрахунками, на спростування якого відповідачами не надано жодних доказів.
На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).
Приймаючи до уваги, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» на законних підставах надає житлово-комунальні послуги відповідачам, які є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а останні не виконують своїх зобов`язань зі сплати за отримані та спожиті житлово-комунальні послуги належним чином, внаслідок чого мають заборгованість по ним, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі та солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по внескам співвласників багатоквартирного будинку станом на 14.10.2025 року в розмірі 16 508,70 грн.
Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат, згідно ст. 625 ЦК України, то боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», в редакції яка була чинною протягом періоду часу з 06.03.2022 року до 29.12.2023 року, передбачалося, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 
З 30.12.2023 року відповідні положення були викладені в редакції, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року, і передбачають запровадження заборони нарахування штрафних санкцій лише щодо населення в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 року № 285).
Проте позивачем неправомірно нараховано за період з березня 2022 року по грудень 2023 року 3 % річних у розмірі 656,29 грн. та інфляційні втрати в розмірі 313,32 грн. всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних у розмірі 2 123,71 грн. (2 780,00 грн. – 656,29 грн. = 2 123,71 грн.) та інфляційних втрат в розмірі 2 246,68 грн. (2 560,00 грн. – 313,32 грн. = 2 246,68 грн.).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в розмірі 20 879,09 грн., з яких: 16 508,70 грн. – заборгованість по внескам співвласників багатоквартирного будинку; 2 123,71 грн. – 3 % річних та 2 246,68 грн. – інфляційні втрати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір № 09-07/24 про надання правової допомоги від 09.07.2024 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Цитадель»; договір № 20-04/25 від 20.04.2025 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Цитадель» та адвокатом Мосійчук Ю.А.; рахунок-фактура № 90 від 14.10.2025 року на суму 6 000,00 грн.; платіжна інструкція № 1831 від 15.10.2025 року про сплату за правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.; ордер; свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю.
Таким чином, з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 8 627,35 грн., з яких: 2 893,62 грн. – судовий збір, 5 733,73 грн. – витрати на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-5, 17, 20, 22-23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 15-16, 322, 509, 525-526, 541, 543 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 81, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-266, 274, 354 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» (код ЄДРПОУ: 41148517, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 4, корп. 2) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання:  АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласників багатоквартирного будинку – задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» заборгованість в розмірі 20 879,09 грн., з яких: 16 508,70 грн. – заборгованість по внескам співвласників багатоквартирного будинку; 2 123,71 грн. – 3 % річних та 2 246,68 грн. – інфляційні втрати.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовити.
Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Діївська 4-2» судові витрати в розмірі 8 627,35 грн., з яких: 2 893,62 грн. – судовий збір, 5 733,73 грн. – витрати на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова