Справа № 727/12590/25 
Провадження № 2/727/496/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді     Чебан В.М.
при секретарі      Бружа-Гуцалюк В.М.
за участю представників позивачів   Рудницьої Т.І., ОСОБА_1 
за участю представника відповідача    ОСОБА_2 
за участю представника відповідача    ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов Владислав Дмитрович, Рудницька Тетяна Анатоліївна, до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
Позивачі  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов В.Д., Рудницька Т.А., звернулись до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (Чернівецького міськ ШЕП) посилаючись на те, що 05.04.2025 року близько 21 год. 20 хв. по вул. Героїв Майдану, 56, у м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , який частково провалився в оглядовий колодязь через неналежне закріплення кришки люка та відсутність огородження небезпечної ділянки дороги, внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Зазначають, що постановами Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.06.2025 року у справі №727/6779/25 та від 28.07.2025 року у справі №727/6964/25, які набрали законної сили, встановлено наявність дорожньо-транспортної пригоди, протиправну бездіяльність посадових осіб Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради та Чернівецького міськ ШЕПщодо неналежного утримання елементів дорожньої інфраструктури, а також причинно-наслідковий зв`язок між такою бездіяльністю та настанням вищевказаної ДТП.
Вказують, що власником вищезазначеного транспортного засобу марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 являється позивачка ОСОБА_4 .
Стверджують, що за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження розмір матеріальних збитків, завданих позивачці ОСОБА_4 внаслідок вищевказаного ДТП становить 296050,22 грн. Крім того, позивачкою було понесено витрати на проведення експертизи у розмірі 4775,40 грн.
Також, вказують, що внаслідок пошкодження вищевказаного належного позивачці ОСОБА_4 транспортного засобу остання зазнала моральних страждань, пов`язаних із втратою можливості вільного пересування, зміною звичного способу життя та психологічними переживаннями.
Крім цього, зазначають, що під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.04.2025 року транспортним засобом керував позивач ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП зазнав погіршення стану здоров`я та поніс витрати на лікування у розмірі 9891,00 грн.
Також, вказують, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 зазнав моральних страждань, пов`язаних із погіршенням його стану здоров`я, проходженням лікування, страхом керування транспортними засобами та зміною звичного активного способу життя.
На основі викладеного, позивачі  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов В.Д., Рудницька Т.А., просять суд стягнути солідарно з відповідачів: Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР та Чернівецького міськ ШЕП на користь позивачки ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 300825,62 грн., з яких: 296050,22 грн. – вартість матеріального збитку, що була понесена позивачкою внаслідок пошкодження її автомобіля; 4775,40 грн. – понесені позивачем витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, а також моральну шкоду в сумі 95000,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів: Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР та Чернівецького міськ ШЕП на користь відповідача ОСОБА_5 , матеріальну шкоду в сумі 9891,00 грн. та моральну шкоду в сумі 75000,00 грн. Крім цього, просять суд стягнути з відповідачів на користь позивачів сплачений останніми при зверненні до суду з позовом судовий збір.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі №727/12590/25 за позовом  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов В.Д., Рудницька Т.А., до Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міськ ШЕП про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; призначено підготовче судове засідання на 30 жовтня 2025 року. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2025 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Чернівецького міськ ШЕП – адвоката Головача О.О. про залучення у справі третіх осіб.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу №727/12590/25 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов В.Д., Рудницька Т.А., до Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міськ ШЕП – до судового розгляду по суті на 14 січня 2026 року.
Представники позивачів  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 – адвокати: Шеромов В.Д., Рудницька Т.А.в судовому засіданні підтримали повністю позовні вимоги вищевказаних позивачівз підстав зазначених ними в спрямованому до суду позові. Крім цього, вважали, що люк є частиною дорожнього покриття, нагляд за яким мав бути здійснений саме відповідачами Чернівецьким міськ ШЕП та Департаментом інфраструктури та благоустрою ЧМР, а не ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», які вели роботи по усуненню недоліків дорожнього покриття вже після вищевказаного ДТП. Просили суд задовольнити вищевказаний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі.
Крім цього, згідно спрямованої до суду представником позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокатом Шеромовим В.Д. відповіді на відзив, останній стверджує, що доводи представників відповідачів про застосування ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є необґрунтованими, представник позивачів зазначає, що спірні правовідносини не пов`язані із настанням страхового випадку, оскільки шкода була спричинена неналежним станом дорожнього покриття, а не діями застрахованої особи.
Також, вважає безпідставними доводи відповідачів щодо недоведеності моральної шкоди, посилаючись на фактичне знищення транспортного засобу та погіршення стану здоров`я одного з позивачів, що підтверджується поданими до суду медичними документами. 
Вказує, що позивачі погоджуються із тим, що транспортний засіб є фізично знищеним, та у разі відшкодування шкоди не заперечують щодо передачі його залишків винним особам.
На підставі викладеного, представник позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат Шеромов В.Д. просить суд задовольнити вищевказаний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі.
Представник відповідача Чернівецького міськ ШЕП– Головач О.О. в судовому засіданні не заперечував того факту, що саме відповідач - Чернівецький міськ ШЕП є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі міста, в тому числі люків, розташованих на проїзній частині. Разом з цим, зазначив, що підприємство не має фактичної можливості здійснювати постійний контроль за кожним люком та оперативно виявляти всі можливі пошкодження чи недоліки дорожнього покриття. Ствердив, що до Чернівецького міськ ШЕП до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди не надходило жодних звернень, повідомлень чи скарг щодо відкритого або неналежного стану люка за адресою, де відбулася ДТП. Крім цього, представник відповідача заперечив щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, вважаючи, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту її спричинення, зокрема відповідних психологічних висновків чи інших медичних документів, які б свідчили про моральні страждання або погіршення психологічного стану позивачів у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою.
Крім цього, згідно спрямованого до суду представником відповідача Чернівецького міськ ШЕП – Головачем О.О. відзивом на позов останній вказує, що відповідальність за стан ділянки дороги по вул. Г. Майдану, поблизу будинку №56 у м. Чернівці, на момент ДТП покладалась на ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», яке відповідно до договору №127 від 23.06.2022 року, укладеного між Департаментом інфраструктури та благоустрою ЧМР та ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», здійснювало ремонт вказаної ділянки дороги та забезпечувало її гарантійне обслуговування.
Вважає, що у діях Чернівецького міськ ШЕП відсутня протиправна поведінка та причинно-наслідкового зв`язку між діями підприємства і заподіяною шкодою, зазначаючи, що позивачами не доведено наявності підстав для покладення відповідальності саме на відповідача Чернівецького міськ ШЕП.
Вказує, що відповідальність за стан ділянки дороги по вул. Г. Майдану, поблизу будинку №56 у м. Чернівці, на момент настання ДТП покладалась на ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», яке відповідно до договору №127 від 23.06.2022 року, укладеного між Департаментом інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради та ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», здійснювало ремонт та гарантійне обслуговування вказаної ділянки дорожнього покриття. 
А також стверджує, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їм моральної шкоди, зокрема відповідних медичних документів чи психологічних висновків, а заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтованим та завищеним.
На основі викладеного, представник відповідача Чернівецького міськ ШЕП–Головач О.О. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до відповідача Чернівецького міськ ШЕП в повному обсязі.
Представник відповідача Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР –Філіп М.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що Департамент не є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі міста Чернівці, а тому не може нести відповідальність за неналежний стан дорожнього покриття чи оглядового колодязя, розташованого на проїзній частині по вул. Героїв Майдану поблизу будинку №56. Крім цього, представник відповідача звернув увагу суду на відсутність належного причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та погіршенням стану здоров`я позивача ОСОБА_5 , зазначаючи, що подані до суду матеріали не підтверджують того, що виявлені у останнього захворювання чи погіршення стану здоров`я настали саме внаслідок ДТП від 05.04.2025 року. Вважав, що розмір заявленої позивачами матеріальної шкоди визначений неправомірно та не підтверджується належними та допустимими доказами, а заявлений до стягнення розмір моральної шкоди є явно завищеним, необґрунтованим та неспівмірним із характером спірних правовідносин та обставинами справи.
Крім цього, згідно спрямованого до суду представником відповідача Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР – Філіпом М.О. відзивом на позов, останній вказує, що Департамент не є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі, а виконує функції замовника робіт з утримання та ремонту доріг. 
Зазначає, що відповідно до договору №127 від 23.06.2022 року ТОВ «Техно-Буд-Центр» здійснювало ремонт та гарантійне обслуговування ділянки дороги по вул. Героїв Майдану, де сталася ДТП, а тому саме на вказане товариство покладалась відповідальність за належний стан дорожнього покриття в межах гарантійного строку.
Стверджує, що позивачами фактично заявлено до стягнення ринкову вартість пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, у зв`язку із чим вважає за необхідне в порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вирішити питання щодо подальшої передачі залишків транспортного засобу після відшкодування шкоди.
Крім цього, вважає, що матеріали справи не містять належного обґрунтування того, що захворювання, на яке посилається позивач ОСОБА_5 , виникло саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а подані позивачем документи не підтверджують безпосереднього зв`язку заявлених витрат на лікування із наслідками ДТП.
Стверджує, що заявлений позивачами розмір моральної шкоди є необґрунтованим, завищеним та не відповідає вимогам розумності і справедливості.
На основі викладеного, представник відповідача - Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР – Філіп М.О. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до відповідача - Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР в повному обсязі.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, а також процесуальні документи спрямовані сторонами до суду, вважає, що позовні вимоги позивачки  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.06.2025 року у справі №727/6779/25 (а.с.19), залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.07.2025 року (а.с.20), встановлено факт порушення посадовою особою Чернівецького міськ ШЕП - Скідан О.С. вимог щодо належного утримання вулично-дорожньої мережі по вул. Героїв Майдану, 56, у м. Чернівці, а саме утримання оглядового колодязя з неналежним чином закріпленою кришкою люка та невстановлення відповідних попереджувальних дорожніх знаків, що перебувало у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія  ОСОБА_5 . При цьому вказаними судовими рішеннями також встановлено, що вулично-дорожня мережа комунальної власності міста Чернівців перебуває на балансі Чернівецького міськ ШЕП, на посадових осіб якого покладено обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану доріг та дорожніх споруд.
Крім цього, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28.07.2025 року у справі №727/6964/25, яка набрала законної сили 08.08.2025 року (а.с.21), встановлено, що посадовою особою Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР – ОСОБА_6 не було належним чином забезпечено організацію та контроль виконання гарантійних ремонтних робіт на ділянці дороги по вул. Героїв Майдану, 56, у м. Чернівці. Зокрема, останнім не було вжито належних заходів щодо організації усунення виявлених недоліків дорожнього покриття, не забезпечено складення передбачених умовами договору дефектних актів, а також не забезпечено належного контролю за виконанням ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР» гарантійних зобов`язань щодо усунення недоліків дорожнього покриття на вказаній ділянці дороги, що перебувало у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія  ОСОБА_5 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, у зв`язку із чим за заявою власника транспортного засобу – позивачки  ОСОБА_4 (а.с.47)було проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу, за результатами якої складено висновок експерта №СЕ-19/126-25/4865-АВ від 22.04.2025 року (а.с.33-50), відповідно дозмісту якого вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, станом на 05.04.2025 року становила 296050,22 грн., тоді як вартість його відновлювального ремонту становить 317026,58 грн., тобто перевищує ринкову вартість транспортного засобу. У зв`язку із цим експертом зроблено висновок про економічну недоцільність проведення відновлювального ремонту автомобіля, а сам транспортний засіб визнано фізично знищеним. Крім цього, згідно зазначеного висновку експерта вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, становить 296050,22 грн.
Таким чином, власнику вищевказаного транспортного засобу марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , - позивачці  ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 296050,22 грн.
Крім цього, позивачка  ОСОБА_4 понесла витрати на проведення вищевказаної судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 4775,40 грн., що підтверджується копією квитанції АТ «Ощадбанк» №104 від 08.04.2025 року (а.с.51).
Також, з вищевказаних постанов суду, які набрали законної сили (а.с.19, 20, 21) вбачається, що під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.04.2025 року транспортним засобом керував позивач ОСОБА_5 .
Зі спрямованих до суду представниками позивачів консультативного висновку лікаря ОСОБА_7 від 17.04.2025 року (а.с.8), виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОКНП «Буковинський клінічний онкологічний центр» №15339 від 03.12.2025 року (а.с.181-182) та направлення на патологогістологічне дослідження ОКНП «Буковинський клінічний онкологічний центр» від 02.12.2025 року (а.с.183-184) вбачається, що внаслідок вищевказаного ДТП позивач  ОСОБА_5 зазнав значне погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим останній поніс витрати на лікування у загальному розмірі 9891,00 грн., зокрема: 01.09.2025 року в сумі 660,00 грн., що підтверджується чеком №1 аптеки ТОВ «ПОДОРОЖНИК ЧЕРНІВЦІ» від 01.09.2025 року (а.с.11); 24.04.2025 року в сумі 680,00 грн., що підтверджується копією рахунку на оплату ТОВ НМФ «АВІЦЕННА» №25752 від 24.04.2025 року (а.с.12); 17.04.2025 року в розмірі 1051,00 грн., що підтверджується копією квитанції аптеки №87 ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ЛЬВІВ» від 17.04.2025 року (а.с.13); 09.07.2025 в сумі 1500,00 грн., що підтверджується копією чеку ФОП ОСОБА_8 від 09.07.2025 року (а.с.14), а також 22.05.2025 року в сумі 6000,00 грн., що підтверджується копією чеку ФОП ОСОБА_7 №4437622123 від 22.02.2025 року (а.с.16).
Стосовно заперечень представників відповідачів на відсутність причинного зв`язку між ДТП та встановленим ОСОБА_5 медичним діагнозом, то згідно вищевказаного консультативного висновку, який датований 17.04.2025 року, вбачається, що за тиждень мало місце ДТП. При цьому, як ствердили представники відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні, до ДТП останній не хворів на простатит та будь-яких проблем, пов`язаних з сечовивідними шляхами, в останнього не було, враховуючи також його молодий вік. При цьому, з вищевказаної виписки №15339 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_5 при виписці поставили діагноз: новоутворення невідомого характеру січового міхура.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про автомобільні дороги» вбачається, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. 
Згідно зі ст. 21 ЗУ «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом; забезпечення проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг згідно з вимогами цього Закону, інших актів законодавства України, національних стандартів України, а також вжиття необхідних заходів за результатами проведення аудиту безпеки автомобільних доріг або перевірки безпеки автомобільних доріг.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух» вбачається, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, серед іншого зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. 
Статтею 9 ЗУ «Про дорожній рух» серед іншого передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху віднесено, зокрема, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.
При цьому, факт неналежного утримання вулично-дорожньої мережі по вул. Героїв Майдану, 56 у м. Чернівці, невиконання відповідальними особами відповідачів: Чернівецького міськ ШЕП та Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР обов`язків щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між вказаними порушеннями та настанням дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача  ОСОБА_5 ,встановлені постановами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.06.2025 року у справі №727/6779/25 та від 28.07.2025 року у справі №727/6964/25, які набрали законної сили, а тому відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказані обставини повторному доказуванню у даній справі не підлягають.
Водночас, суд зауважує, що при розгляді даної цивільної справи встановлені постановами суду у справах про адміністративні правопорушення обставини є обов`язковими для суду в частині того, чи мали місце відповідні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони відповідними особами. Тому, вирішуючи даний спір, суд не вправі повторно досліджувати питання вини таких осіб, а вирішує питання щодо наявності підстав та розміру відшкодування завданої шкоди.
До подібних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 року по справі № 234/16272/15-ц.
За наведених обставин доводи представників відповідачів про відсутність у відповідачів обов`язку щодо забезпечення належного утримання вулично-дорожньої мережі, а також на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між їх бездіяльністю та настанням дорожньо-транспортної пригоди, суд оцінює критично, оскільки такі доводи спростовуються вищевказаними постановами суду, які набрали законної сили, та встановленими ними обставинами.
Крім цього, наявність у відповідачів обов`язку щодо забезпечення належного технічного стану вулично-дорожньої мережі та безпеки дорожнього руху підтверджується дослідженими судом: договором на послуги з утримання вулично-шляхової мережі на території Чернівецької міської територіальної громади №125 від 17.03.2025 року (а.с.74-76), положенням про Департамент інфраструктури та благоустрою ЧМР, затвердженим рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання №382 від 26.08.2021 року (а.с.77-85), довідкою Управління комунальної власності ЧМР №14/02/290 від 11.02.2022 року (а.с.86), листом Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР №23.01-18 від 29.04.2025 року (а.с.87), а також посадовими інструкціями першого заступника директора Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР (а.с.88-89) та головного інженера Чернівецького міськ ШЕП (а.с.91-92), відповідно до яких на відповідачів та їх посадових осіб покладено обов`язки щодо організації, контролю та забезпечення належного утримання вулично-дорожньої мережі міста Чернівці.
При цьому, посилання представників відповідачів на договір №127 від 23.06.2022 року, укладений між Департаментом інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради та ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР» (а.с.68-69), а також на акт приймання виконаних робіт ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР» №1 за липень 2022 року з додатками у вигляді фотокопій (а.с.124-130) як на докази того, що обов`язок щодо належного утримання спірної ділянки дороги покладався виключно на ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», суд оцінює критично, оскільки вказані докази не спростовують встановленого судом факту неналежного виконання саме відповідачами покладених на них законом обов`язків щодо забезпечення належного технічного стану вулично-дорожньої мережі та безпеки дорожнього руху.
У разі ж наявності підстав вважати, що шкода була спричинена також діями чи бездіяльністю інших осіб, відповідачі не позбавлені права після відшкодування шкоди позивачам звернутись до таких осіб із відповідними вимогами у встановленому законом порядку.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що шкода, завдана позивачам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, настала саме через неналежне утримання вулично-дорожньої мережі та невиконання відповідальними особами відповідачів покладених на них обов`язків щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим наявні правові підстави для покладення на відповідачів цивільно-правової відповідальності за завдану позивачам майнову та моральну шкоду.
Щодо відшкодування матеріальної (майнової) шкоди завданої позивачам.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому, вищевказане положення закону відноситься до загальних норм деліктної відповідальності та визначає загальні підстави відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи.
Разом з цим, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану юридичною особою її працівником, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування та його посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, визначені положеннями статей 1172 та 1174 ЦК України.
Так, частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 1174 ЦК України вбачається, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
При цьому, зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом – шкодою.
До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 674/1666/14-ц.
З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що шкода позивачам була завдана саме внаслідок неналежного виконання відповідачами покладених на них законом обов`язків щодо забезпечення належного технічного стану вулично-дорожньої мережі та безпеки дорожнього руху, що перебувало у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у зв`язку із чим у відповідачів виник спільний обов`язок щодо відшкодування завданої позивачам шкоди.
При цьому, завдана позивачам шкода виникла внаслідок сукупності допущених відповідачами порушень, які у своїй сукупності призвели до настання єдиного негативного наслідку у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, а тому визначити окремий обсяг шкоди чи ступінь відповідальності кожного із відповідачів за завдану позивачам шкоду є не можливим.
При існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникає часткове зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне (від лат. solidus - цілий, увесь) зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання (стаття 541 ЦК України).
Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (частина перша статті 1190 ЦК України). 
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року по справі № 214/7462/20.
За наведених обставин, враховуючи встановлений судом факт спільного неналежного виконання відповідачами покладених на них законом обов`язків щодо забезпечення належного технічного стану вулично-дорожньої мережі та безпеки дорожнього руху, а також те, що завдана позивачам шкода є неподільною та виникла внаслідок сукупності допущених відповідачами порушень, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідачів Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міськ ШЕП солідарного обов`язку з відшкодування завданої позивачам матеріальної (майнової) шкоди, зокрема щодо відшкодування позивачці ОСОБА_4 збитків в сумі 300825,62 грн., з яких: 296050,22 грн. – вартість матеріального (майнового) збитку, що була понесена позивачкою внаслідок пошкодження її автомобіля; 4775,40 грн. – понесені позивачем витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. А також, щодо відшкодування позивачу ОСОБА_5 понесених останнім витрат на лікування в розмірі 9891,00 грн.
При цьому, доводи представника відповідача Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР – Філіпа М.О. про відсутність належного причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та погіршенням стану здоров`я позивача ОСОБА_5 , а також про недоведеність необхідності понесених останнім витрат на лікування, суд оцінює критично, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими судом вищевказаними медичними документами, зокрема: консультативним висновком лікаря ОСОБА_7 від 17.04.2025 року (а.с.8), випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОКНП «Буковинський клінічний онкологічний центр» №15339 від 03.12.2025 року (а.с.181-182) та направленням на патологогістологічне дослідження ОКНП «Буковинський клінічний онкологічний центр» від 02.12.2025 року (а.с.183-184), а також наданими позивачем платіжними документами щодо понесених витрат на лікування (а.с.11, 12, 13, 14, 16), які у своїй сукупності підтверджують факт погіршення стану здоров`я позивача після дорожньо-транспортної пригоди та понесення ним відповідних витрат на лікування.
Щодо відшкодування моральної шкоди завданої позивачам.
За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
При цьому, у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Водночас обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.
Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи й доведеності позову.
До аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19.
При цьому, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
За наведених обставин, а також враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивачка ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, фактичне знищення належного їй транспортного засобу, втрату можливості користуватись автомобілем, необхідність зміни звичного способу життя, а також пов`язані із цим душевні переживання та негативні емоції, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 30000,00 грн., що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.
Крім цього, суд враховує, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_5 зазнав моральних страждань, пов`язаних із погіршенням стану здоров`я, необхідністю проходження лікування, пережитим стресом під час дорожньо-транспортної пригоди, а також зміною звичного способу життя та страхом керування транспортними засобами після ДТП.
З огляду на наведене, враховуючи характер та тривалість моральних страждань позивача ОСОБА_5 , вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги останнього про відшкодування моральної шкоди також підлягають частковому задоволенню в розмірі 30000,00 грн. 
Таким чином, з відповідачів: Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР та Чернівецького міськ ШЕП, на підставі ст.ст. 1172, 1174 та 1190 ЦК України, підлягає солідарному стягненню на користь позивачки ОСОБА_4 моральна шкода у розмірі 30000,00 грн., завдана внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу та пов`язаних із цим моральних страждань, а також на користь позивача ОСОБА_5 моральна шкода у розмірі 30000,00 грн., завдана у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я, проходженням лікування та пережитими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральними стражданнями.
Саме такий розмір моральної шкоди, на переконання суду, відповідає засадам розумності і справедливості, враховує глибину та тривалість моральних страждань позивачів, а також істотність вимушених змін у їх звичному способі життя, спричинених вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою.
Щодо передачі транспортного засобу відповідачам, в порядку передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то суд зазначає наступне. 
Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Згідно зі ст. 5 вищевказаного Закону страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
При цьому, у разі якщо заподіяна шкода не підпадає під ознаки страхового випадку у розумінні ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпіла особа має право на її відшкодування відповідно до загальних положень цивільного законодавства, визначених ЦК України.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 638/6652/16-ц.
При цьому, судом встановлено, що у даній справі шкода позивачам була завдана не внаслідок настання страхового випадку у розумінні ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а внаслідок неналежного утримання відповідачами вулично-дорожньої мережі та невиконання покладених на них законом обов`язків щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому відшкодування такої шкоди здійснюється на загальних підставах, передбачених нормами ЦК України, а положення вищевказаного Закону до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.
Водночас, суд враховує й те, що позивачі не заперечували щодо передачі залишків транспортного засобу після відшкодування завданої шкоди, що підтверджується змістом поданої представником позивачів відповіді на відзив, а також відповідними листами представника відповідача.
При цьому, питання щодо фактичної передачі залишків пошкодженого транспортного засобу не є предметом розгляду даної цивільної справи, а тому не підлягає вирішенню судом при ухваленні даного рішення.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідачі не позбавлені права після відшкодування позивачці вартості фізично знищеного транспортного засобу вирішити питання щодо передачі залишків такого транспортного засобу у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).
Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов В.Д., Рудницька Т.А., до Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міськ ШЕП про відшкодування матеріальної та моральної шкоди– підлягають частковому задоволенню, виходячи з вищенаведеного обгрунтування.
Крім цього, з відповідачів Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міськ ШЕП, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивачки  ОСОБА_4 сплачений останньою при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 4056,37 грн. (4829,01 х 0,84), виходячи з розміру задоволених позовних вимог, а саме по 2028,19 грн. з кожного.
Також, з відповідачів Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР, Чернівецького міськ ШЕП, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача  ОСОБА_5 сплачений останнім при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1593,94 грн. (3391,36 х 0,47), виходячи з розміру задоволених позовних вимог, а саме по 796,97ф грн. з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах яких діють їх представники – адвокати: Шеромов Владислав Дмитрович, Рудницька Тетяна Анатоліївна, до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути солідарно з Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Г. Майдану, 176; код ЄДРПОУ: 44327100) та Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. О. Криворучка, 41-А; код ЄДРПОУ: 03357562) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в сумі 300825,62 (триста тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень (шістдесят дві) копійки, з яких: 296050,22 (двісті дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень (двадцять дві) копійки – вартість матеріального збитку, що була понесена позивачкою внаслідок пошкодження її автомобіля; 4775,40 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень (сорок) копійок – понесені позивачем витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, а також моральну шкоду в сумі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень.
Стягнути солідарно з Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Г. Майдану, 176; код ЄДРПОУ: 44327100) та Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. О. Криворучка, 41-А; код ЄДРПОУ: 03357562) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в сумі 9891,00 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто одна) гривня та моральну шкоду в сумі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень.
Стягнути з Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Г. Майдану, 176; код ЄДРПОУ: 44327100) та Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. О. Криворучка, 41-А; код ЄДРПОУ: 03357562) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 4056,37 (чотири тисячі п`ятдесят шість) гривень (тридцять сім) копійок, а саме по 2028,19 (дві тисячі двадцять вісім) гривень (дев`ятнадцять) копійок з кожного.
Стягнути з Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Г. Майдану, 176; код ЄДРПОУ: 44327100) та Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. О. Криворучка, 41-А; код ЄДРПОУ: 03357562) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1593,94 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто три) гривні (дев`яносто чотири) копійки, а саме по 796,97 (сімсот дев`яносто шість) гривень (дев`яносто сім) копійок з кожного.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 29 травня 2026 року.

СУДДЯ: