УХВАЛА

29 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/675/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона"
на рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025,
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026
у справі за позовом Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Сейл"
про стягнення 239 028,73 грн за договором про закупівлю №11 від 05.05.2021, у тому числі 106 823,20 грн заборгованості за недопоставлене паливо та бензин, 107 606,67 грн пені за несвоєчасну поставку товару, 24 598,86 грн безпідставно включеного ПДВ,
ВСТАНОВИВ:
1. У лютому 2025 року Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Сейл" про стягнення 239 028,73 грн за договором про закупівлю №11 від 05.05.2021, у тому числі 106 823,20 грн заборгованості за недопоставлене паливо та бензин, 107 606,67 грн пені за несвоєчасну поставку товару, 24 598,86 грн безпідставно включеного ПДВ.
2. Господарський суд Київської області рішенням від 24.07.2025 у справі №911/675/25 позов задовольнив частково. Присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Сейл" на користь Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" 24 598,86 грн надмірно сплаченого ПДВ та 368,98 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
3. Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025 у справі №911/676/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 106 823,20 грн вартості 3 980 літрів недоотриманого бензину за договором №11 від 05.05.2021 та 107 606,67 грн пені, нарахованої відповідно до пункту 6.3. договору, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 10.02.2026 залишив без змін рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025 у справі №911/676/25 в оскаржуваній частин.
5. 06.04.2026 Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі №911/676/25.
6. Дослідивши матеріали касаційної скарги Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона", Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
8. Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
9. Згідно із п.2 ч.3 ст.287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
10. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК).
11. Згідно з ч.5 ст.12 ГПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
12. Справи, на які поширюється дія п.1 ч.5 ст.12 ГПК, є малозначними в силу властивостей притаманних їм, виходячи з ціни пред?явленого позову та його предмета (постанова об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі №905/1623/20).
13. Згідно з ч.7 ст.12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
14. Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
15. Статтею 7 Закону "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.
16. Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішено спір про стягнення 239 028,73 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (100 х 3 028,00 грн = 302 800,00 грн). 
17. Водночас в своїй касаційній скарзі Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у даній категорії справ, а справа має виняткове значення для скаржника (підпункти "а", "в" п.2 ч.3 ст.287 ГПК).
18. Втім касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, доводів та аргументів, які б свідчили про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у даній категорії справ, а справа має виняткове значення для скаржника.
19. Верховний Суд зауважує, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи та належного обґрунтування виключних випадків, визначених підпунктами "а", "б", "в", "г" п.2 ч.3 ст.287 ГПК.
20. Саме лише посилання на підпункти "а", "в" п.2 ч.3 ст.287 ГПК, без наведення належних обґрунтувань наявності таких обставин, автоматично не презюмує їх існування та не може бути визнано Верховним Судом підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
21. Рекомендацією №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч."с" ст.7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
22. Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у п.1 ч.1 ст.293 ГПК, і це повністю узгоджується з положеннями ст.129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.
23. При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
24. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
25. Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п.2 ч.3 ст.287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
26. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
27. Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК, Верховний Суд вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження. 
28. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №911/675/25 за касаційною скаргою Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" на рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №911/675/25 за касаційною скаргою Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Муніципальна охорона" на рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець