Справа № 752/24665/25 
Провадження №: 3/752/108/26 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026 м. Київ
суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли 
від	Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції 	
про	притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП	
відносно 	ОСОБА_1  дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1  місце проживання – АДРЕСА_1  ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 	
за участі 	ОСОБА_1 , захисника Чулкова А.П. (ВКЗ),  	

ВСТАНОВИВ:

26.09.2025 о 01:05 у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 139, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz ML 350, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження в установленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та/або у медичному закладі у лікаря-нарколога водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису – нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення. 
 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
 
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 465224від 26.09.2025, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (надалі по тексту – Інструкція № 1395) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху;
- дані з Інформаційного порталу Національної поліції (“АРМОР”) щодо реєстрації транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 
- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, момент відмови від проходження огляду, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 клопотав перед судом про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з мотивів, викладених у його письмових поясненнях від 29.01.2026, які доповнив у своєму виступі, зазначив, що на місці події було два різних поліцейських, один складав протокол про адміністративне правопорушення, інший роз`яснював йому права та обов`язки, про необхідність освідування та наслідки відмови йому не роз`яснювали, він не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння, з відеозаписів не зрозуміло з ким поліцейські ведуть розмову, на блок посту його довго мучили, спочатку пройшов перевірку військових, потім поліції, надав докази того, що неможливо, що він у стані сп`яніння, коли його зупинили, то патрульний втік, камера виключалася, патрульний кудись бігав, його тримали дві години, на місці було дуже багато людей, людина потерпала від насильства і він їхав їй допомогти. 
 
Так, відповідно до поданих пояснень 26.09.2025 приблизно о 00:30 отримав виклик від підопічної, що потерпала від домашнього насильства з боку чоловіка, тому без роздумів виїхав на допомогу. Підопічна не могла скористатися допомогою поліції, оскільки була залякана. Поїхав спокійно через блокпост не зважаючи на те, що є багато інших доріг, що вели до необхідного маршруту, оскільки був впевнений, що в таких ситуаціях потрібно діяти миттєво заради порятунку людини і не виникне перешкод так як вже неодноразово в таких ситуаціях не виникало жодних проблем з часом та місцем пересування. На блокпосту спочатку відбулася перевірка документів військовими. Вони з розумінням поставилися до ситуації і жодних питань не виникло. Наступною почалася перевірка патрульною поліцією о 01:03 згідно відеозаписом з бодікамери. Перевірка спочатку проходила спокійно. Пояснив ситуацію, що поспішає до підопічної, яка саме в цей момент потерпає від домашнього насильства, тому має якнайшвидше прибути на місце події. Але патрульний з бодікамерою о 01:14 відійшов, камера вимкнулась о 01:19 і включилась лише о 01:51 (через півгодини). У цей час другі патрульні почали говорити, що їх тут багато і можливо потрібно буде пройти тест на визначення алкогольного сп`яніння, і що протокол вони все одно складуть. У цей момент дійсно нервував через побоювання за життя людини, яка потребувала невідкладного захисту, тому без роздумів погодився пройти огляд, щоб швидше прибути на місце події. Патрульні почали тягнути час, почали говорити що він відмовляється проходити огляд. Почав наполягати на швидшому проходженні огляду. Приїхала ще одна патрульна група. Розповів їм про ситуацію. Складалося враження, що патрульні робили все навмисно, що можна було сприймати як натяк щодо хабара. Бодікамера в цей момент ще була вимкнена. Затягування часу продовжилось. Зрозумів, що потрібно швидко делегувати свій обов`язок по захисту підопічної, яка потребувала негайної допомоги через реальну загрозу її здоров`ю та життю, повернувся до автівки і в телефонному режимі вирішив частково дане питання. Оскільки інформація була конфіденційною, вирішував питання в закритому автомобілі, ці події вже видно на відео. Від ситуації, що складалася з патрульними і від страху за безпеку і життя підопічної, відчував велике емоційне напруження. Дії працівників поліції призвели до того, що надалі відмовився від проходження огляду, оскільки це тривало й так занадто довго. В результаті на було складено протокол про адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП. Протокол складався без залучення свідків, хоча на блокпосту було багато людей, які могли бути залучені як свідки. Відеозапис відбувався з двох різних реєстраторів, з розривом запису у півгодини. Все тривало близько півтори години. На відеозаписі видно, що не був у стані алкогольного сп`яніння і декілька разів пояснив причину поспіху, але нерозуміння дій патрульних і крайня необхідність упередити реальну загрозу життю людини, якій мав допомогти, розуміння, що може не встигнути, що може призвести до негативних наслідків, призвели до гострого емоційного стресу, що вплинули на рішення відмовитись на проходження тесту надалі на визначення алкогольного чи іншого сп`яніння. 
 
Вважає наявними факти, які унеможливлюють керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, обставини батьківства (виховує самостійно двох малолітніх дітей без участі матері), наявність на утриманні батьків пенсіонерів, наявність у матері інвалідності, здійснення волонтерської діяльності з допомоги протидії домашньому насильству, наявність інвалідності через хронічну аутоімунну хворобу (хворіє близько 12 років), лікування якої не дозволяє вживання будь-яких речовин, що призводять до сп`яніння, наявність позитивних характеристик від уповноважених осіб. 
 
Просить врахувати приписи ст. 18 КУпАП, медичний висновок лікаря психіатра, який констатує, що у пацієнта не виявлено психічних розладів, залежностей чи станів, що могли б імітувати інтоксикацію або вплив психоактивних речовин. 
 
Також вважає, що відсутність у нього будь-яких залежностей підтверджується довідками: формою № 100-2/о КНП Київської обласної ради “Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання” від 28.01.2025, довідкою КНП ЛІЛ Боярської міської ради від 21.11.2025, формою № 100-2/о від 21.11.2025 від КНП Київської міської наркологогічної лікарні № 10 “Соціотерапія”.
 
До пояснень приєднано медичний висновок лікаря-психіатра ОСОБА_2 з відтиском печатки Товариства з обмеженою відповідальністю “Пальміра-Мед”, копію посвідчення особи з інвалідністю, яка отримує державну соціальну допомогу особи, копію довідки про проходження психіатричного огляду форми № 100-2/о від 21.11.2025, копію довідки Комунального некомерційного підприємства “Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради” від 21.11.2025 про те, що ОСОБА_1 за медичною допомогою до лікарня-психіатра не звертався, копію бланку подяки від громадської організації, копію відповіді на запит Служби у справах дітей Боярської міської ради від 10.11.2025 про перебування неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_3 з батьком та їх перебування 16.06.2025, 14.07.2025 та 27.10.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , копію характеристики ОСОБА_1 від 30.06.2025, 01.07.2025, 14.11.2025, 17.11.2025, копію акта, складеного депутатом Боярської міської ради про проживання дітей з батьком. 
 
На уточнюючі запитання суду (судді) ОСОБА_4 пояснив, що на відеозаписах, які були досліджені в судовому засіданні, себе упізнає, на місці його тримали дуже довго, він хотів пройти огляд (тест) і просив швидше пройти процедуру, рознервувався, був у шоковому стані через те, що склали протокол за ст. 130 КУпАП, автомобіль на штрафмайданчик у нього не забирали, підопічна – це людина, якій він допомагає і яка потерпала від домашнього насильства, адміністративне затримання до нього не застосовували, він просто поїхав, довідка при ньому не складалася, протокол йому принесли заповненим, права та обов`язки йому роз`яснювали, коди вже був складений протокол про адміністративне правопорушення.
За клопотанням захисника Чулкова А.П., який приймав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, 27.04.2026 в судовому засіданні було заслухано пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазначила, що 26.09.2025 була вдома та на просп. Академіка Глушкова її не було, телефоном спілкувалася з ОСОБА_1 . ОСОБА_1 після того, як виїхав до неї, сказав, що його зупинили на блок посту. Пізніше ОСОБА_1 зателефонував і сказав, що відбувається щось дивне. Потім ОСОБА_1 ще раз зателефонував, сказав, що на нього складають протокол про адміністративне правопорушення за керування у стані алкогольного сп`яніння. Проте ОСОБА_5 особисто його знає, зокрема те, що він за станом здоров`я не вживає алкоголь. До неї додому ОСОБА_1 приїхав десь о 3-й годині ночі та був тверезий. 
Захисник Чулков А.П. також клопотав про закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП, надав усні пояснення, зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано не той час, з відеозаписів незрозуміло кого зупинили, хто перебував за кермом не зрозуміло, відео переривається, доказів складу адміністративного правопорушення немає, свідків не залучено, права роз`яснював інший поліцейський, не той, хто складав протокол про адміністративне правопорушення, для чого було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху не зрозуміло, звідки взялося це направлення, не зрозуміло. 
Захисник ОСОБА_6 в судові засідання, що багаторазово відкладалися, не прибував. 
27.04.2026 в судовому засіданні завершено розгляд справи по суті та оголошено перерву до 25.05.2026 для аналізу пояснень учасників, підготовки проєкту судового рішення. 25.05.2026 судове рішення не було проголошено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 
Проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію захисника, пояснення особи, що надані в якості свідчень, дослідивши матеріали справи, наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, суд (суддя) не установив передумов для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та не встановив передумов для констатації істотних порушень процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та/або прав ОСОБА_1 та вважає, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735).
Так, з переглянутих відеозаписів вбачається, що о першій годині ночі 26.09.2025 у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 139 було зупинено для перевірки автомобіль Mercedes Benz ML 350, державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , що він особисто підтвердив в судовому засіданні. У водія працівники поліції запитали документи для перевірки, на що він відповів, що у нього складна ситуація. О 01:08 патрульний поліцейський запитав у водія чи вживав він алкогольні напої, при цьому, патрульний поліцейський представився, повідомив про безперервну відеофіксацію, пояснив, що відчуває сильний запах алкоголю від водія, перепитав, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. У відповідь ОСОБА_1 сказав, що відмовляється від огляду (час 00:08). У свою чергу патрульний поліцейський запитав, чи розуміє ОСОБА_1 , що за собою тягне відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснив, що за відповідальністю відмова прирівнюється до керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. У цей момент водій ОСОБА_1 завів авто та намагався проїхати, пояснив свої дії тим, що хоче стати зручніше. Після цього працівник патрульної поліції пояснив, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та ще раз запитав, що проходитиме водій огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. також було зазначено про можливість проходження огляду у лікаря-нарколога, на що водій відреагував негативно та відказав, що навіть не бажає розмовляти про це. Надалі ОСОБА_1 ознайомлено з правами за ст. 268 КУпАП та ст. Конституції України (час 01:10). На репліки водія поліцейський знову пояснив, що у ОСОБА_1 як водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено, що він не може керувати автомобілем, на що водій відреагував нервово, заперечив права поліції обмежувати його у праві керування. Надалі водієві повідомлено, що він обмежений у праві керування найближчі 24 години, на що водій також висказав свої заперечення у нецензурному вислові, працівники поліції у свою чергу зазначив, що відносно нього складатиметься протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час 01:18). Після цього, ОСОБА_1 закрив вікно в автомобілі, а працівник поліції в службовому авто проводив документування події зі ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, відеокамера, якою забезпечувалася відеофіксація, не вимикалася. Після оформлення та друкування протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції підійшов до водія та запитав, чи отримуватиме він протокол про адміністративне правопорушення та чи проставлятиме підпис про отримання протоколу, намагався зачитати зміст протоколу, проте ОСОБА_1 його неодноразово перебивав, інший поліцейський зачитав ОСОБА_1 його права. ОСОБА_1 від отримання другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення відмовився звинувачував поліцейського ОСОБА_7 у порушенні законодавства. Після цього на відеозаписі відображено, що працівник поліції повідомив водієві, що його відсторонено від керування автомобілем. 
На зауваження ОСОБА_1 щодо обставин його зупинки, правоохоронці вказували на його рух у період обмежень комендантської години, на що водій заперечив її наявність. 
Дослідивши поданий відеозапис, суд (суддя) не віднайшов даних, які свідчили б про те, що час, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає часу фактичної зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . 
Також не підтвердилися твердження захисника та ОСОБА_1 про вимкнення відеокамер, тримання водія понад дві години, неналежну поведінку працівників поліції.
Відеозаписом доводиться, що права та обов`язки роз`яснено було до початку складення протоколу про адміністративне правопорушення. Також права роз`яснювалися і в процесі ознайомлення зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення. 
Зауваження захисника про те, що з відеозаписів не зрозуміло хто був за кермом авто Mercedes Benz та кого зупинили, суд (суддя) відхиляє як недоречні, адже сам ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що він рухався за кермом та був зупинений спочатку військовими, потім працівниками поліції, на запитання суду (судді) підтвердив, що упізнає себе на відеозаписах. 
Аналізуючи представлені відеозаписи, доцільно зазначити, що зупинка автомобіля відбулася у період дії комендантської години.
Так, відповідно до Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”.
У подальшому неодноразово відбувалися продовження строку дії воєнного стану.
Згідно з наказом Київської міської військової адміністрації від 20.03.2023 за № 1 “Про запровадження комендантської години на території міста Києва” встановлено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України “Про Правовий режим воєнного стану”, Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 за № 2102-ІХ, Указу Президента України від 24.02.2022 за № 68/2022 “Про утворення військових адміністрацій”, Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 за № 573, враховуючи клопотання Коменданта міста Києва № 825/2313 від 20.03.2023 та з метою забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану вирішено запровадити комендантську годину на території міста Києва щоденно з 00 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, починаючи з 26.03.2023.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (“Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану”) затверджено порядок здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан.
Так, відповідно до п. 8 згаданого вище Порядку від 08.07.2020 № 573 під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 35 Закону України “Про національну поліцію” визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Таким чином, враховуючи той факт, що зупинка автомобіля Mercedes Benz була здійснена 26.09.2025 після 00 год 00 хв на території м. Києва у період, на який уповноважений на те орган державної влади прийняв відповідне рішення про заборону руху транспортних засобів з огляду на запровадження комендантської години, суд (суддя) доходить до висновку, що працівники поліції діяли в межах та на підставі повноважень, що передбачені п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України “Про національну поліцію”.
Відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У розрізі досліджених фактичних обставин доцільним є врахування наступних положень чинного законодавства:
- ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію”, де закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху ;
- ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію” де закріплено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи;
3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу;
Більше того, в умовах дії воєнного стану на працівників правоохоронних органів покладаються завищені вимоги щодо виявлення правопорушень та попередження вчинення нових, а тому будь-яку вимогу про зупинку транспортного засобу та перевірку документів водія, установлення його особи у будь-якому разі не слід розцінювати незаконною.
- п. 2.4 Правил дорожнього руху, де закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс), дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;
- п. 2.5 Правил дорожнього руху, де встановлено обов`язок водія пройти огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.
- п. 2.9 Правил дорожнього руху, де закріплено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;
- п. 2 розділу І Інструкціїї № 1452/735, де закріплено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Також повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1395 і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі по тексту – Порядок № 1103);
- п. 1-6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, де вказано, що за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції України або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;
- ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, де закріплено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;
- п. 8. 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, де встановлено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Отже, повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1452/735, Інструкції № 1395, Порядку № 1103, тобто виявлення ознак є дискрецією поліцейського, а направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється у спеціалізованому медичному закладі за результатом відповідного направлення, куди водій має бути доставлений поліцейським і де він пройде огляд безоплатно не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду.
Описані вище положення чинного законодавства у своєї сукупності вказують на послідовність розвитку подій, наявність у поліцейських повноважень на зупинку авто, яке рухається в період дії обмежень режиму комендантської години і перевірку кермувальника на стан алкогольного сп`яніння, адже у нього були явні ознаки такого сп`яніння.
Зафіксовану на відеозаписах поведінку ОСОБА_1 суд (суддя) оцінює як ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння за наявності відповідних ознак, адже водієві неодноразово було вказано на те, що у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, мова йшла про різкий запах алкоголю з порожнини рота. Також водієві неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у лікарня-нарколога. Водієві неодноразово роз`яснювали наслідки відмови від огляду і це було ще до початку друкування самого бланку протоколу. 
Пояснення водія ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не підтвердилися в ході судового розгляду. Крім того, на відеозаписах відсутній момент, де б він роз`яснював поліцейським про те, що він не може перебувати у стані сп`яніння з огляду на наявність аутоімунного хронічного захворювання. 
У рішенні по справі “О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства” від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Зауваження ОСОБА_1 та захисника щодо незалучення до процедури, яка була застосована до ОСОБА_1 свідків, відхиляються як безпідставні, адже на місці велася відеофіксація, що відповідає ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, адже поліцейськими було забезпечено фіксацію процедури, що застосовувалася до ОСОБА_1 технічними засобами. 
Щодо заперечення захисника і ОСОБА_1 в частині того, що протокол складав старший сержант Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Кротов В.А., тоді як права зачитував інший поліцейський, то суд (суддя) зазначає, що такі твердження підтвердилися в ході розгляду справи, проте вони не становлять собою ні порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, ні порушення прав та інтересів ОСОБА_1 . При цьому, слід зауважити, що права ОСОБА_1 зачитувалися двічі. Вперше саме старшим сержантом ОСОБА_7 разом з тим, чинне законодавство не містить прямої чи опосередкованої вимоги щодо того, що у процедурі документування події адміністративного правопорушення всі процедурні дії мають вчинятися однією і тією ж посадовою особою. Також судом (суддею) презюмується правомірність дій правоохоронців, адже захисником та/або ОСОБА_7 зворотного не доведено, зокрема не встановлено, до прикладу, шляхом подання адвокатського запиту, що поліцейські, які були присутні на місці складання протоколу, перебували у відпустці, або ж не перебували у складі одного патруля тощо. 
Заслухані пояснення ОСОБА_5 суд (суддя) приймає до уваги лише в частині підтвердження того, що ОСОБА_1 їхав за кермом власного авто до неї та спілкувався з нею телефоном. Очевидицею моменту зупинки та спілкування з правоохоронцями водія ОСОБА_1 остання не була.
Причини, за яких громадянин ОСОБА_1 пересувався вночі містом за для порятунку підопічної, яка потерпала від домашнього насильства, суд (суддя) не сприймає як обставину, яка може слугувати підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за приписами ст. 18 КУпАП. 
Так, у ст. 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. 
Проте, суд (суддя) виходить з того, що ОСОБА_1 не є органом чи посадовою особою, що уповноважена вживати заходи реагування на випадки, що можуть мати ознаки домашнього насильства у розумінні КУпАП та КК України. На відеозаписі ОСОБА_8 не зазначив, про те, що певна особа потребує захисту та не просив про такий захист правоохоронців, не просив передати виклик на спецлінію “102” для пані ОСОБА_5 . Навіть у разі виявлення своєї громадянської позиції з захисту жертв домашнього насильства, ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за наявності у нього як у водія відповідних ознак, а не відмовлятися від огляду. Отже, обставини, про які ОСОБА_1 зазначив суду, не оцінюються як стан крайньої необхідності.
Розглядаючи цю справу, суд (суддя) враховує, що ОСОБА_1 на відеозаписах не вказував працівникам поліції на наявність у нього аутоімунного захворювання та на те, що він взагалі не вживає алкоголь.
Подана медична документація, що приєднана до письмових пояснень ОСОБА_1 , не сприймається судом (суддею) як доказ того, що 26.09.2025 водій не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не мав відповідних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки частина документів стосується сімейних правовідносин, а медичний висновок лікаря-психіатра ОСОБА_2 , в якому є посилання на анамнез хвороби, не розкриває цього анамнезу. Сам медичний висновок не складений на бланку медичної установи, до нього не приєднано документів, які вказують на те, що Наркологічна клініка “Пальміра-Мед” є медичним закладом. Разом з тим, у будь-якому разі, медичний висновок не спростовує подію та склад адміністративного правопорушення – відмова від огляду на стан сп`яніння водія, при наявності виявлених ознак алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, дії працівників поліції щодо складення протоколупро адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 оцінюються як правомірні та такі, що відповідають вищенаведеним положенням законодавства. 
Підсумовуючи вищевикладене, ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.
 
У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України “Про судовий збір” з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір. 
 
Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника і ОСОБА_1 , суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа “Серявін проти України”, § 58, рішення від 10.02.2010). 
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,
 
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення, в частині судового збору – Державна судова адміністрація.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя         О.В. Бушеленко