ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2026 р. Справа№ 910/447/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Андрієнка В.В.
суддів: Буравльова С.І. 
Шапрана В.В. 

секретар судового засідання – Король Д.А.
учасники справи:
від позивача : Пронюк В.Я.;
від відповідача : Шупик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Акціонерного товариства «Укртранснафта»
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 (Повний текст складено 26.12.2025)
у справі №910/447/25 (суддя – Н.І. Зеленіна)
за позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта»
до SERVICE TRADING Kft.
про стягнення пені у розмірі 5 795,86 Євро, штрафу 7% у розмірі 7 376,55 Євро, штраф 10% у розмірі 10 537,92 Євро

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Укртранснафта” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до EXTRA SERVICE TRADING Kft. про стягнення пені у розмірі 5 795,86 Євро, штрафу 7% у розмірі 7 376,55 Євро, штраф 10% у розмірі 10 537,92 Євро.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі №910/447/25 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з указаним рішенням, від Акціонерного товариства “Укртранснафта” 08.01.2026, в межах встановлених процесуальних строків, надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/447/25 та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог. При цьому апелянт стверджує про те, що товар був поставлений неналежної якості, заміна товару не здійснена, а відтак товар не поставлений у строки визначений договором, за що умовами договору передбачені штрафні санкції, які не були сплачені у добровільному порядку.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Укртранснафта” на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/447/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 05.02.2026. 
02.02.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртранснафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/447/25 у повному обсязі. У випадку, якщо суд вирішить задовольнити вказану вище апеляційну скаргу – зменшити розмір штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення і стягнути лише суму пені в розмірі 0,1 % від вартості непоставленої/несвоєчасно поставленої Установки за кожний день прострочення (5795,86 Євро).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 було відкладено розгляд справи до 11.03.2026. 
Протокольною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 було оголошено перерву у судовому засіданні до 08.04.2026. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів встановила, що 10.10.2023 між Акціонерним товариством “Укртранснафта” та EXTRA SERVICE TRADING Kft. укладено договір поставки № 23-02/135-23, який набуває чинності з моменту його укладання та діє до 31.12.2023 включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання.
Відповідно до додаткової угоди №1 від 27.12.2023 до Договору, строк дії до 31.06.2024 включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання Договору.
На умовах цього Договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (згідно з протоколом щодо прийняття рішення Уповноваженою особою з проведення публічних закупівель АТ “Укртранснафта” від 14.09.2023 № 100УОВ/6) Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця у погоджені Сторонами строки насоси та компресори (код 42120000-6 за ДК 021:2015) (UA-2023-07-26- 001244-a) (водопонижуючу установку (надалі – Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий Товар (пункт 1.1 Договору).
Згідно з пунктом 2.1 Договору номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки Товару визначені у Специфікації до даного Договору, яка підписується уповноваженими представниками Сторін, що є Додатком № 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (надалі – “Специфікація”). 
Загальна сума Договору згідно із пунктом 3.2 Договору становить 105 379,24 (сто п`ять тисяч триста сімдесят дев`ять Євро 24 євроценти) Євро.
Відповідно до пункту 5.1 Договору умови поставки, які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів “ІНКОТЕРМС-2020”, місце, умови та строки поставки визначаються в Специфікації до даного Договору. 
Постачальник починає відвантаження Товару Покупцю у строки, передбачені Специфікацією, на підставі отриманої від Покупця письмової Заявки про готовність до виконання Договору (в тому числі на кожну частину/партію) (п.5.2 Договору). 
Відповідно до Специфікації строк поставки Товару становить 100 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової заявки від Покупця. 
28.12.2023 Покупець направив Постачальнику заявку про готовність до виконання договору, в якій зазначено, що строк поставки товару становить 100 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової Заявки від Покупця (докази направлення додаються).
Вказану заявку отримано Постачальником 12.01.2024, тому крайній строк для поставки Товару – 22.04.2024 (включно). 
Приймання Товару Покупцем (в тому числі кожної частини/партії Товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками Сторін відповідного акту (-ів) приймання-передачі товару (пункт 5.5 Договору). 
Датою поставки Товару та моментом отримання Покупцем Товару від Постачальника вважається дата підписання Сторонами відповідного акту (-ів) приймання-передачі товару (пункт 5.6 Договору).
17.04.2024 EXTRA SERVICE TRADING Kft. передало Товар на склад АТ “Укртранснафта” за адресою вул. Світанкова, 1, с. П`ятихатки, Омельницька ОТГ, Кременчуцький р-н, Полтавська обл. (докази отримання додаються).
Відповідно до пункту 5.8 Договору у разі виявлення при прийомі Товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності Покупець негайно, але не пізніше 3-х робочих днів повідомляє про це Постачальника. У цьому випадку складається акт виявлених недоліків Товару, в якому, крім виявлених недоліків, зазначаються строки їх усунення Постачальником. Постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків Товару. 
23.04.2024 Покупець під час перевірки Товару виявлено відхилення від вимог Договору, про що відповідно до пункту 5.8 Договору, складено Акт виявлених недоліків та листом від 23.04.2024 №23-02/6/3137-24 було повідомлено Постачальника (докази направлення додаються). 
10.05.2024 Покупець листом від 10.05.2024 № 23-02/6/3630-24 повідомив Постачальника про не усунення недоліків відповідно до Акту виявлених недоліків товару від 23.04.2024 (докази направлення додаються). 
23.05.2024 Товариством при повторній перевірці Товару було виявлено недоліки Товару, про що відповідно до пункту 5.8 Договору, складено Акт виявлених недоліків №2 та було повідомлено Постачальника листом від 23.05.2024 №23- 02/6/4046-24 (докази направлення додаються).
Враховуючи, що зауваження, викладені у вищевказаних актах виявлених недоліків товару не усунуті Постачальником, Товар не прийнятий Покупцем, останній на підставі пп.11.2.1 п.11.2 Договору відмовився від Договору в односторонньому порядку з 17.06.2024, про що повідомлено Постачальника листом від 12.06.2024 №23-02/6/4503-24. 
Пунктом 7.1 Договору встановлено, що при недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару, визначеної в Заявці Покупця, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. 
Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару. 
Згідно з пунктом 7.2 Договору у випадку поставки некомлектного Товару або Товару неналежної якості (Товар, який має приховані недоліки), Постачальник зобов`язаний у термін не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дати відмови Покупця від Товару або в інший, обумовлений Сторонами, строк, замінити Товар на ідентичний належної якості та/або комплектації. При цьому Постачальник несе витрати з заміни та доставки Товару самостійно.
Якщо Постачальник не здійснить заміну Товару на ідентичний належної якості та/або комплектації, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 10 % від суми, визначеної у пункті 3.2 Договору (п.7.3 Договору).
Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).
Згідно з частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.
Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Так, пунктами 7.1 договору визначено, що при недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару, визначеної в Заявці Покупця, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. 
Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару.
Як встановлено судом вище, на підставі договору постачальник починає відвантаження Товару Покупцю у строки, передбачені Специфікацією, на підставі отриманої від Покупця письмової Заявки про готовність до виконання Договору.
Судом встановлено, що крайній строк поставки – 22.04.2024, а відтак товар поставлений EXTRA SERVICE TRADING Kft. 17.04.2024 на склад АТ “Укртранснафта” був у межах строку визначеного умовами договору, а отже відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за не дотримання строків поставки.
Розділ 5 договору визначає умови поставки.
Так, пунктом 5.8 договору визначено, що у разі виявлення при прийомі товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності покупець негайно, але не пізніше 3-х робочих днів повідомляє про це постачальника. У цьому випадку складається акт виявлених недоліків товару, в якому, крім виявлених недоліків зазначається строки їх усунення постачальником. Постачальник зобов`язується усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків товару.
Пунктом 5.16 договору визначено, що у випадку передачі постачальником товару неналежної якості, покупець має право, незалежно від можливостей використання товару за призначенням, вимагати від постачальника:
1) безоплатного усунення недоліків товару;
2) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Пунктами 7.2 - 7.3 договору визначено, що у випадку поставки некомплектного Товару або Товару неналежної якості (Товар, який має приховані недоліки), Постачальник зобов`язаний у термін не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дати відмови Покупця від Товару або в інший, обумовлений Сторонами, строк, замінити Товар на ідентичний належної якості та/або комплектації. При цьому Постачальник несе витрати з заміни та доставки Товару самостійно. 
Якщо Постачальник не здійснить заміну Товару на ідентичний належної якості та/або комплектації, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 10 % від суми, визначеної у пункті 3.2 Договору.
Акціонерне товариство “Укртранснафта” листами від 23.04.2024, 10.05.2024 та 23.05.2024 направляв EXTRA SERVICE TRADING Kft. листи щодо виявлених недоліків разом з актами виявлених недоліків.
Позивач в порушення вимог пункту 5.8 договору склав акт виявлених недоліків товару на 5й робочий день, тобто із порушенням строків визначених умовами договору.
EXTRA SERVICE TRADING Kft. не погодилось із виявленими недоліками товару, про що компанія повідомила у листах від 10.05.2024, 15.05.2024, 23.05.2024 та повернула акти без підпису.
У листі № А05/42 від 2024.06.10 відповідач пропонував позивачу заміну за свій рахунок вищезгаданої водопонижуючої Установки на модель з покращеними технічними параметрами без збільшення вартості Договору № 23-02/135-23 від 10.10.2023. 
Колегія суддів відзначає, що матеріали справи не містять доказів, що Акціонерне товариство “Укртранснафта” погодилось на заміну поставленого товару, як це передбачено договором.
Між сторонами виник спір щодо якості поставленого товару, в свою чергу акт виявлених недоліків фіксує невідповідність товару за кількістю або якістю порівняно з документами постачальника, в той час як товарознавча експертиза встановлює, що фактичні характеристики не відповідають нормативним або заявленим.
Матеріали справи не містять жодного висновку товарознавчої експертизи, яка б підтвердила доводи позивача та спростувала твердження відповідача, щодо якості поставленого товару.
Пунктом 5.17 договору визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлених недоліків, які не можна усунути, недоліки, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявлялися неодноразово чи з`являлись знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від цього договору в порядку, передбаченому договором, а у разі сплачених покупцем коштів – вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати замінити товар.
Позивач листом від 12.06.2024 №23-02/6/4503-24 повідомив постачальника про односторонню відмову від договору, а відтак договір був розірваний з 17.06.2024, без вимог про повернення сплаченої за товар грошової суми, оскільки оплата за товар не проводилась. Також матеріали справи не містять жодного листа позивача, в якому конкретно б вимагалось у постачальника здійснити заміну товару, а компанія EXTRA SERVICE TRADING Kft. письмово відмовилась б від вчинення таких дій чи проігнорувала вимогу.
Отже, компанія EXTRA SERVICE TRADING Kft. самостійно без вимоги позивача не здійснювала заміну товару, оскільки вважала, що поставлений товар є належної якості.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій, визначених п. 7.2-7.3 договору, оскільки компанія EXTRA SERVICE TRADING Kft. не визначала заявлені покупцем недоліки та не підписувала акти виявлених недоліків.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).
Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/447/25обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртранснафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/447/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/447/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Акціонерне товариство «Укртранснафта».
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.05.2026 

Головуючий суддя В.В. Андрієнко 

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран