Єдиний унікальний номер №943/82/24 
Провадження №1-кп/943/41/2026 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження №12023141210000489 від 08.11.2023 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Червоний Перекоп Каховського району Херсонської області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судомого вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - 

в с т а н о в и в :
постановою Буського районного суду Львівської області від 13 липня 2023 року в справі №943/962/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами терміном на один рік. 
Окрім цього, постановою Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2023 року в справі №943/1816/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами терміном на три роки. 
Разом із тим, ОСОБА_4 вирішив умисно не виконувати зазначені судові рішення, які набрали законної сили та у подальшому, будучи повідомленим про те, що вищевказаними рішеннями суду він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, знаючи про наявність вказаних постанов суду, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами. 
Так, 07.11.2023 року близько 20:36 год. ОСОБА_4 керував мопедом «Honda РАІ», без номерного знаку, знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом та не маючи посвідчення водія, діючи умисно, всупереч постанови Буського районного суду Львівської області від 13 липня 2023 року в справі №943/962/23, яка набрала законної сили та постанови Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2023 року в справі №943/1816/23, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановленому вказаними судовими рішеннями термін, в стані алкогольного сп?яніння, умисно керував транспортним засобом «Honda PAI», рухаючись дорогою по вул. Привокзальній, смт. Красне, Золочівського району, Львівської області в напрямку м. Буськ, Золочівського району, Львівської області, де був зупинений працівниками СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, що підтверджується протоколом по справі про адміністративне правопорушення серії ААД №652329 від 07.11.2023 за ч. 2 ст. 130 КУпАП України та постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8097622 від 07.11.2023 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. 
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений   ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин правопорушення, пояснивши, що він дійсно керував скутером «Honda PAI» на вул. Привокзальній у смт. Красне Золочівського району Львівської області, будучи позбавлений права керування транспортними засобами, про що він був достовірно обізнаний, а також не має посвідчення водія відповідної категорії взагалі, однак мав нагальну потребу перегнати скутер у смт. Красне, де був зупинений працівниками поліції. У вчиненому він щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, оскільки зробив для себе відповідні висновки та вказаний скутер ним вже був проданий.
Ураховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті та судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, повністю та об`єктивно доведена. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він вищевказаними своїми діями скоїв умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим (ч. 1 ст. 382 КК України), згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Частиною другою статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи  ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є нетяжким злочином, його наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем свого проживання, на обліках лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває. У вчиненому  ОСОБА_4 щиро розкаявся, що її суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання   ОСОБА_6 , у відповідності до п. 13 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, що буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Крім того, судом встановлено, що  ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року, яким  ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачений  ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності (за даним вироком) було вчинене ним до ухвалення попереднього вироку Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.
Відтак, суд вважає, оскільки  ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року, яким  ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року та за цим вироком, остаточно слід призначити  ОСОБА_5 покарання у виді 5 років та 1 місяця позбавлення волі.
Крім того, в силу приписів ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Разом із тим, як убачається із вироку Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року, що  ОСОБА_6  було затримано із 23 березня 2026 року, відтак із цього часу ухвалено обчислювати строк відбуття ним покарання за цим вироком, а також зараховано у строк відбуття покарання   ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відтак, ураховуючи часткове складання судом призначених покарань за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року та за цим вироком, суд вважає, що строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання строк з моменту його затримання (23.03.2026) по день набрання цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що відповідатиме приписам ч. 5 ст. 72 КК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні відсутні, арешти не накладалися.
Цивільний позов не заявлено. 
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, - 
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 року та за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання час з моменту його затримання із 23 березня 2026 року по день набрання цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: диск DVD-R торгівельної марки «Axent» із відеозаписами подій від 22.09.2023, від 27.09.2023, від 07.11.2023 та від 12.12.2023, які зберігаються в опечатаних конвертах на окремих аркушах матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження. 
Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. 
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя 	ОСОБА_1