154/1594/26
1-кп/154/516/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року          м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026030510000186 від 13.04.2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тишковичі Іваничівського району Волинської області громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, військовослужбовця Збройних Сил України - головного сержанта 3 батареї перехоплювачі безпілотних літальних апаратів 1 зенітного ракетного дивізіону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним. 
12 квітня 2026 року о 10 год. 12 хв., військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Володимирського міського суду Волинської області від 13 січня 2026 року у справі №154/3722/25, яка набрала законної сили, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість виконати даний судовий акт, умисно його не виконував, зокрема, умисно керував автомобілем марки "АUDI А8" р.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі Т0302 між с. Черчичі та с. Зимне Володимирського району, Волинської області, де був виявлений та зупинений працівниками Національної поліції на підставі п.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України. 
Позиція учасників кримінального провадження.
Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно установлено, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинене останнім, тому просив суд визнати його винуватим та, ураховуючи особу обвинуваченого наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, просив призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 8500 гривень. Також просив вирішити питання щодо речових доказів у відповідності до статті 100 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю. Фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та досліджені у справі докази не оспорював.
У своїх показаннях ОСОБА_4 зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив, що після отримання постанови Володимирського міського суду Волинської області від 13 січня 2026 року у справі № 154/3722/25 він усвідомив характер накладеного на нього стягнення, зокрема в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та сплатив штраф у повному обсязі. Водночас вказав, що посвідчення водія у нього фактично вилучене не було, а у мобільному застосунку «Дія» та електронному кабінеті водія відсутні будь-які відмітки чи обмеження щодо права керування транспортними засобами. За таких обставин він дійшов висновку, що подальше керування транспортним засобом не призведе до застосування щодо нього відповідних санкцій.
З огляду на зазначене, 12 квітня 2026 року о 10 год 12 хв ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки "АUDI А8" р.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі Т0302 між с. Черчичі та с. Зимне Володимирського району, Волинської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.
Підстави, за яких суд не досліджує докази сторін обвинувачення та захисту
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4  у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Кваліфікація дій обвинуваченого за викладених обставин перевірена судом і є вірною.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Мотиви призначення покарання
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).
Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. 
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
Окремим виявом справедливості є відповідність покарання вчиненому злочину, що передбачає призначення відповідного покарання, яке має бути домірним злочину.
Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії нетяжких злочинів згідно ст.12 КК України; дані про особу обвинуваченого, наявність кількох встановлених обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений критично відноситься до своїх дій та зобов`язується у подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень. 
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він вчинив кримінальне правопорушення вперше, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, військовослужбовець Збройних Сил України, що також характеризує його з позитивної сторони.
Крім цього, при визначенні виду і розміру покарання суд зважає на позицію сторони публічного обвинувачення.
Проаналізувавши наведене, з метою забезпечення дієвості принципів законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що необхідно обрати для обвинуваченого покарання у виді штрафу у мінімально встановленому розмірі, що буде співмірним до вчиненого і достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому.
Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Враховуючи ту обставину, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі еквівалентному 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п?ятсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.

Суддя           ОСОБА_5