Справа № 369/23127/25
Провадження № 2-о/369/442/26
РІШЕННЯ
Іменем України
15.05.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/23127/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про встановлення факту народження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту народження дітей. Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2018 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах та проживає однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з громадянкою Російської Федерації - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Від спільного життя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 об 13:44 год. народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 1002/1213 від 11.05.2019 року Комунального закладу "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданим за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 08.08.2006 року № 545, та обмінною картою від 13.05.2019 року Комунального закладу "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданою за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 13.02.2006 року № 67. 
Відповідно до вищезазначених документів вбачається, що ОСОБА_2 перебувала в КЗ "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради та 10.05.2019 року народила хлопчика на 38 тижні вагітності, зріст дитини при народженні 54 см., вагою 3570 грамів. 
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 об 09:52 год. від спільного життя ОСОБА_2 також народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 322/716 від 04.05.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданим за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 08.08.2006 року № 545, та обмінною картою від 05.05.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданою за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 13.02.2006 року № 67, довідкою від 05.05.2022 року та випискою про новонародженого від 05.05.2022 року. 
Згідно до даних документів вбачається, що ОСОБА_2 перебувала в КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради та 03.05.2022 року народила хлопчика на 38 тижні вагітності, зріст дитини при народженні 51 см., вагою 3180 грамів. 
Заявник ОСОБА_1 визнає себе батьком зазначених вище народжених дітей та бажає щоб у свідоцтві про народження дітей були вказані його дані. 
Відповідно до п. 12 гл. 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану, одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них).
Громадянка РФ ОСОБА_2 для реєстрації народження дітей не може пред`явити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану паспорт громадянина РФ та закордонний паспорт тому, що вони були знищені під час ракетної атаки по місту Запоріжжю. 
Отже, ОСОБА_2 не може спільно зі заявником ОСОБА_1 подати заяву на реєстрацію народження дітей через відсутність необхідних документів. 
У зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, на території України оголошено воєнний стан, припинили працю усі консульські установи РФ на території України, та розірвані усі дипломатичні відносини України з РФ, у зв`язку з чим гр. РФ ОСОБА_2 не може оновити свій паспорт та закордонний паспорт для подальшого його пред`явлення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації народження дітей. 
Зазначене в свою чергу фактично позбавляє гр. РФ ОСОБА_2 подати усі необхідні документи та відповідну заяву для проведення реєстрації народження дітей позасудовим шляхом.
Таким чином, заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично позбавлені можливості разом подати заяву про реєстрацію народження спільних дітей, які народились ІНФОРМАЦІЯ_2 та 03.05.2022 року у КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради. 
У зв`язку із відсутністю можливості подати спільно з громадянкою РФ ОСОБА_2 заяви на реєстрацію народження дітей та відсутністю надання для реєстрації народження дітей усіх необхідних документів для такої реєстрації заявник ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження дітей. 
Встановлення факту народження дітей необхідно для подальшої реєстрації факту народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтв про народження, підтвердження громадянства України та реалізації у подальшому дітьми усіх прав та обов`язків громадянина України згідно з чинним законодавством України. 
За відсутністю свідоцтв про народження діти не можуть отримати необхідні медичні послуги. Особисті немайнові та майнові права малолітніх дітей перебувають у стані правової невизначеності, у зв`язку з тим, що фактично батьки позбавлені можливості подати спільно заяву на реєстрацію народження дітей через відсутність всіх необхідних документів, які передбачені для здійснення реєстрації. 
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 28.04.2026 року, справу № 369/23127/25 було відкрито окреме провадження у справі. 
Представник заявника адвокат Козирєв А.В. надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. 
Заявник ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. 
Зацікавлена особа ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій зазначила, що обставини викладені в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей вона підтверджує в повному обсязі. Вказала, що ОСОБА_1 дійсно є батьком народжених нею 10.05.2019 року та 03.05.2022 року дітей. Просила суд розгляд справи здійснювати без її участі, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. 
Представник Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. 
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Так судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2018 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах та проживає однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з громадянкою Російської Федерації - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Від спільного життя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 об 13:44 год. народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 1002/1213 від 11.05.2019 року Комунального закладу "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданим за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 08.08.2006 року № 545, та обмінною картою від 13.05.2019 року Комунального закладу "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданою за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 13.02.2006 року № 67. 
Відповідно до вищезазначених документів вбачається, що ОСОБА_2 перебувала в КЗ "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради та 10.05.2019 року народила хлопчика на 38 тижні вагітності, зріст дитини при народженні 54 см., вагою 3570 грамів. 
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 об 09:52 год. від спільного життя ОСОБА_2 також народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 322/716 від 04.05.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданим за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 08.08.2006 року № 545, та обмінною картою від 05.05.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, виданою за формою №113/о затвердженою наказом МОЗ України 13.02.2006 року № 67, довідкою від 05.05.2022 року та випискою про новонародженого від 05.05.2022 року. 
Згідно до даних документів вбачається, що ОСОБА_2 перебувала в КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради та 03.05.2022 року народила хлопчика на 38 тижні вагітності, зріст дитини при народженні 51 см., вагою 3180 грамів. 
Заявник ОСОБА_1 визнає себе батьком народжених дітей, та бажає, щоб у свідоцтві про народження дітей були вказані його дані. 
Відповідно до п. 12, гл. 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану, одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). 
Громадянка РФ ОСОБА_2 для реєстрації народження дітей не може пред`явити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану паспорт громадянина РФ та закордонний паспорт у зв`язку із їх відсутністю у останньої. 
Отже, ОСОБА_2 не може спільно зі заявником ОСОБА_1 подати заяву на реєстрацію народження дітей через відсутність необхідних документів. 
У зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, на території України оголошено воєнний стан, припинили працю усі консульські установи РФ на території України, та розірвані усі дипломатичні відносини України з РФ, у зв`язку з чим гр. РФ ОСОБА_2 не може оновити свій паспорт та закордонний паспорт для подальшого його пред`явлення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації народження дітей, що в свою чергу фактично позбавляє ОСОБА_2 подати усі необхідні документи та відповідну заяву для проведення реєстрації народження дітей позасудовим шляхом. 
Таким чином, заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично позбавлені можливості разом подати заяву про реєстрацію народження спільних дітей, які народились ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради. 
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження жінкою дитини. 
Відповідно до статей 3, 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина має бути зареєстрована відразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. 
Відповідно до статті 6 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-ІІІ) громадянство України набувається, зокрема, за народженням. Згідно із статтею 7 Закону № 2235-ІІІ особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 3, 4 статті 49 Цивільного кодексу України). 
Згідно із статтею 144 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану України. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 
Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до частин першої, четвертої статті 13 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. 
Однак, відповідно до частин дев`ятої-десятої статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). 
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. 
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. 
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. 
Відповідно до статті 22 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон про міжнародне приватне право) до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом. 
Згідно із частиною першою статті 13 Закону про міжнародне приватне право документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Аналогічно регламентовано зазначене питання у пункті 7 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила реєстрації актів цивільного стану), відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. 
01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX). 
22 грудня 2022 року Закон № 2783-IX опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року він набрав чинності. Закон № 2783-IX передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з РФ та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2). 
Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. 
Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. 
За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з РФ та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року. 
З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території РФ і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з РФ і Білоруссю. 
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Важливою складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності. Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, що відбулося 25-26 березня 2011 року, зазначила, що правова визначеність у державі, яка керується верховенством права, зокрема, передбачає, що текст закону має бути легкодоступним; закони мають бути застосовані у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; юридичні норми мають бути чіткі і точні; держава повинна дотримуватись взятих на себе певних зобов`язань, виконувати покладені на неї певні функції чи виголошені нею перед людьми певні обіцянки (поняття «законних очікувань»). 
Статтею 317 ЦПК України врегульовано особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. 
Згідно із частиною третьою статті 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 
Відповідно до частин дев`ятої-десятої статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. 
Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. 
На підставі викладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, - 
ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про встановлення факту народження - задовольнити. 
Встановити факт народження дитини - ОСОБА_3 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя. 
В актовому записі про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначити: 
- стать дитини: чоловіча;
- мати дитини: ОСОБА_2 (рос. мовою " ОСОБА_4 "), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Російської Федерації, уродженка м. Кемерово, паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий відділом УФМС Росії по Кемеровській області в Кемеровському районі 27.05.2013 року, зареєстрована: АДРЕСА_1 ); 
- батько дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Запоріжжя, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 16.06.2017 року органом № 2316, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- підставою запису відомостей про батьків дитини вважати ст. 126 Сімейного Кодексу України. 
Встановити факт народження дитини - ОСОБА_5 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя. 
В актовому записі про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначити: 
- стать дитини: чоловіча; 
- мати дитини: ОСОБА_2 (рос. мовою " ОСОБА_4 "), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Російської Федерації, уродженка м. Кемерово, паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий відділом УФМС Росії по Кемеровській області в Кемеровському районі 27.05.2013 року, зареєстрована: АДРЕСА_1 ); 
- батько дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Запоріжжя, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 16.06.2017 року органом № 2316, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- підставою запису відомостей про батьків дитини вважати ст. 126 Сімейного Кодексу України. 
Копію рішення суду направити до виконання до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: 08153, Київська область, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 134-Б. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Повне судове рішення складено: 15.05.2026 року. 

Суддя         А.В. Янченко