Справа №474/1230/25
Провадження № 2/474/215/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

19.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

26.12.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 22228 від 30.10.2024р. у розмірі 26 600 грн. 00 коп. (заборгованість за процентами за користування кредитом у період з 30.10.2024р. до 14.11.2025р., що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом (365% річних) та Графіку платежів).
Позов обґрунтований тим, що 30.10.2024р. між ТОВ “ФК “Процент” та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 22228, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 7 000 грн. строком на 730 днів (до 30.10.2026р.), з періодичністю сплати платежів кожні 20 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ “ПриватБанк” зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% від суми кредиту в день (365% річних). 
Відповідач своєчасно не оплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, а тому виникла заборгованість за нарахованими процентами, з 30.10.2024р., яка нарахована позивачем станом на 14.11.2025р. (а не достроково), у сумі 26 600 грн. 
За такого позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі.
Представник позивача Руденко К.В. в судові засідання 09.03.2026р. та 19.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у відсутність представника позивача, дав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судові засідання 09.03.2026р. та 19.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим зв`язком за адресою реєстрації місця проживання, та через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
19.05.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
30.10.2024р. між ТОВ “ФК “Процент” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22228, шляхом його підписання позичальником\електронним підписом одноразовим ідентифікатором 573934, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у строки визначені договором (п. 1.1 кредитного договору).
Процентна ставка - 1% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка 365%) користування кредитом (п. 1.2 кредитного договору).
Строк кредиту та строк дії договору - 730 днів, з сплатою кредиту у кінці строку користування згідно додатку №1, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Для мінімізації витрат за кредитом рекомендовано здійснити повне погашення нарахованих процентів та кредиту згідно розрахунку наведеного у п. 1.4 кредитного договору, зокрема: дата видачі кредиту 30.10.2024р. та дата платежу процентів першого періоду - 19.11.2024р., сума нарахованих процентів у цей період 1 400 грн., сума тіла кредиту 7 000 грн., разом до сплати в цей період 8 400 грн. (п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору).
Згідно з п. 1.6 кредитного договору - кошти кредиту надаються на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , належний позичальнику та здійснюється через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність з переказу коштів. Без відкриття рахунків).
У п. 1 7. Кредитного договору визначено денну процентну ставку: ДПС = загальні витрати за споживчим кредитом 51 100 грн. 00 коп./загальний розмір кредиту 7 000 грн.)/строк кредитування у днях 730 х 100%.
Загальні витрати за кредитом - 51 100 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 2686,54% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 58 100 грн. 00 коп. Всі трати розраховані з припущення, що договір залишається дійсним протягом погоджено строку та сторони виконають свої обов`язки у строки визначені в договорі (п.п. 1.8-1.11 кредитного договору).
У розділі 2.3 кредитного договору сторони погодили, що клієнт має право, зокрема: 1) достроково повернути кредит як в повному обсязі так і частинами; 2) відмовитися від укладення договору, про що повідомити товариство не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання та отримання його примірника, шляхом повідомлення товариства у письмовій формі (поштова, електронна) та повернути отримані кошти протягом 7 днів з дня направлення товариству повідомлення. 
Відповідальність сторін за невиконання або не належне виконання договору погоджена сторонами у розділі 3 кредитного договору.
У п.п. 4.1-4.2 кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться у строки відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються щоденно, з дня надання до дня повернення суми кредиту включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
У разі прострочення оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 20 днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, та фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. У разі порушення позичальником строків сплати нарахованих процентів на строк більше ніж 1 місяць товариство має право вимагати повернення кредиту, строк повернення якого ще не настав, в повному обсязі. Товариство повідомляє позичальника про порушення умов договору та про строк дострокового повернення кредиту шляхом надсилання повідомлення до особистого кабінету, або смс-повідомлення на номер телефону, чи в 
Договір укладається в ІТС на сайті https://procent.com.ua, відповідно до Закону України “Про електронну комерцію”, та підписаний позичальником з використанням електронного підпису з одноразова ним ідентифікатором. Порядок його укладення визначений у розділі 6 кредитного договору (розділ 6, п. 8.1. розділу 8 кредитного договору).
Внесення змін та доповнень до договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів (угод) (п. 7.1 розд. 7 кредитного договору).
Укладаючи цей договір, позичальник, у п. 8.2.1 та п. 8.2.10 кредитного договору, підтвердив, що він до укладення Договору ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, Договором та Правилами, а також отримав від товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством, зокрема частиною другою ст. 6 Закону України “Про фінансові послуги та фінансові послуги” та ст.ст. 9, 25 Закону України “Про споживче кредитування”, що розміщені на сайті кредитодавця, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та їх змістом, зобов`язується неухильно дотримуватися.
Додатком № 1 до кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, у якій зазначена загальна вартість кредиту 58 100 грн., з них 7 000 грн. - тіло та 51 100 грн. - проценти, а також строк кредитування починаючи з 30.10.2024р. і до 30.10.2026р. та суми платежів за процентами у помісячному розрізі протягом усього строку кредитування (кожні 20 днів), та дату погашення тіла кредиту, яке має бути сплачене в кінці строку кредитування одним платежем, 30.10.2026р. 
В додатки до позову позивачем надано підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 494004 30.10.2024р. о 09:18:52. Паспорт споживчого кредиту, а також надано Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ “ФК “Процент” затверджені наказом директора № 03/09-24п-1 03.09.2024р.
Обставини перерахування позичальнику коштів за кредитним договором підтверджуються листом ТОВ “Пейтек” № 20251204-5 від 04.12.2025р. та довідкою АТ КБ “ПриватБанк” № 20.1.0.0.0/7-251231/19704-БТ від 02.01.2026р. з випискою по рахунку, згідно з якими ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 30.10.2024р. було зараховано кошти в сумі 7 000 грн.
З детального розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 14.11.2025р., вбачається, що у період з 30.10.2024р. до 14.11.2025р. (380 днів) відповідачу були нараховані відсотки за процентною ставкою 1% в день (70 грн.) згідно п. 1.2 договору. Сума заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 14.11.2025р. Становить 26 600 грн. Платежі на погашення боргу відповідачем не вчинялися.
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачем суду не надано.
03.06.2024р. між ФОП “ ОСОБА_2 ” та ТОВ “ФК “Процент” укладено договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг, відповідно до якого (розділи 1 та 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги зі складання проектів процесуальних документів, складання позовних заяв, надання консультації та роз`яснень, представлення інтересів замовника у суді, тощо. Вартість послуг та порядок розрахунків погоджено у розділі 3, зокрема: 9 000 грн. складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника та 1 000 грн. - складання та надсилання адвокатського запиту. Загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг вказану у Актах наданих послуг. Плата здійснюється протягом 30 днів з моменту підписання Акту наданих послуг. 
У Акті приймання-передачі наданих послуг № 73 від 30.09.2025р. зазначено, що виконавець надав замовнику послуги зі складання та подання до суду позовної заяви про стягнення боргу згідно реєстру № 1 від 30.09.2025р.
Відповідно до Витягу з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 73 виконавець надав замовнику послуги зі складання та подання до суду позовної заяви про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором № 22228 від 30.10.2024р. вартість якої 9 000 грн. та щодо складання адвокатського запиту про витребування доказів щодо вказаного боржника вартістю 1 000 грн.
Оплата за надання юридичних послуг за договором № 03/06/2024 вчинена 30.09.2025р., про що надано платіжну інструкцію № 3403.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідачки порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України “Про електронну комерцію” №675-VІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;
Відповідно до ст. 11 Закону України “Про електронну комерцію” електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України “Про електронну комерцію” якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - покладається на відповідача.
Відповідач доказів повернення ним кредитору отриманих у кредит коштів у встановлені договором строки, процентів за користування ними не надав. 
Установлено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Зі змісту укладеного сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили процентну ставку та строки повернення кредиту, згідно Графіку платежів, а також обов`язок позикодавця у разі прострочення оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, протягом 20 днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, та фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. 
Враховуючи викладене, у позивача наявні підстави для задоволення його позовних вимог про стягнення відсотків у повному обсязі, які нараховані позивачем за процентними ставками та у строки погоджені договором, станом на 14.11.2025р. (не достроково).
Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір про надання юридичних послуг, Акт приймання-передачі наданих послуг № 73, витяг з реєстру боржників до Акту № 73 та платіжну інструкцію.
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану у розмірі 10 000 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ” заборгованість за кредитним договором № 22228 від 30.10.2024р. в сумі 26 600 (двадцять шість тисяч шістсот) грн. 00 коп. (заборгованість за процентами за користування кредитом у період з 30.10.2024р. до 14.11.2025р., що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом (365% річних) та Графіку платежів).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ” (код ЄДРПОУ 41466388, місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, 03124).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 

Повний текст рішення складений та підписаний “21” травня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол