справа № 388/494/26
провадження № 2/388/612/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2026	м. Долинська 	

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Кнурова О.А.,
при секретарі судового засідання Гринькової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за участі:
представника відповідача Проценко О.М.,

встановив:

позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 547926-КС-006 про надання кредиту від 07.09.2025, що становить 22205,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8850,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 8345,50 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 4140,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 870,00 грн.
- стягнути з Дерев з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 547926-КС-006 від 07.09.2025, на підставі якого було надано грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. на умовах, зазначених у ньому. Часткова сплата за кредитним договором становить 3140,00 грн. Відповідач свої обов`язки за договором не виконала у повному обсязі у результаті чого виникла заборгованість у сумі 22205,50 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8850,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 8345,50 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 4140,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 870,00 грн.
Ухвалою від 06.03.2026 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Крім того зазначеною ухвалою за клопотанням позивача витребувано докази від АТ «ТАКСОМБАНК».
До суду надійшли витребуванні документи.
Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання заперечувала проти задоволення позову. 
На обґрунтування позиції відповідача представник зазначив, що відповідач: ставить під сумнів надані позивачем докази щодо укладення кредитного договору; не погоджується із вимогою про стягнення комісії; вважає, що нарахуванні відсотки є непропорційно завищеними по відношенню до суми основного боргу; вважає неправомірним нарахування відсотків на підставі ст. 625 ЦК України.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач висловив незгоду з позицією позивача, викладеною у відзиві, просив позов задовольнити.
Представник позивача клопотав про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання на підставі наявних у суду матеріалів справи.
У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у відзиві на позовну заяву.
Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
На підставі досліджених судом доказів, наданих учасниками справи, встановлено такі обставини.
Між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 547926-КС-006 від 07.09.2025 (далі - кредитний договір).
Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало, а ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 9000,00 грн., що підтверджується листом АТ «ТАКСОМБАНК» від 24.03.2026 № 1944/47.7.-БТ, який містить дані про те, що на ім`я ОСОБА_1 у банку було емітовано картку № НОМЕР_1 на яку 07.09.2025 було перераховано 9000,00 грн.
Зазначений договір було підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «UA-4763», номер телефону НОМЕР_2 , 07.09.2025, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», яким визначено особливості укладання кредитних договорів в електронному вигляді.
Умовами укладеного кредитного договору, крім іншого, передбачено:
- загальний розмір наданого кредиту - 9000,00 грн.;
- дата видачі кредиту - 07.09.2025;
- строк дії договору - до 28.12.2025;
- стандартна процентна ставка за кредитом - 1% в день;
- комісія за видачу кредиту - 1800,00 грн.
Отже, за умовами кредитного договору 07.09.2025 ОСОБА_1 було перераховано 9000,00 грн., які вона повинна була повертати на умовах передбачених договором. 
ОСОБА_1 фактично сплачено ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 3140,00 грн.
З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке.
Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до умов ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначаються Законом України «Про споживче кредитування».
Щодо умов кредитного договору про справляння комісії за видачу кредиту судом відзначається таке.
Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом, зокрема, включаються:
- комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, передбачена кредитним договором комісія за видачу кредиту у розмірі 1800,00 грн. є правомірно нарахованою, оскільки вона відповідає умовам ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», передбачена кредитним договором і дія за виконання якої вона нараховується фактично виконана - кредит надано. 
Таким чином, умови кредитного договору № 547926-КС-006 від 07.09.2025, якими передбачено справляння комісії, пов`язаної з наданням кредиту є загальними витратами за споживчим кредитом, передбаченими ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», вони були відомі відповідачу на час укладення кредитного договору і такі умови та нарахування на переконання суду не обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування».
Щодо нарахування відсотків на підставі ст. 625 ЦК України судом відзначається таке.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
Згодом воєнний стан неодноразово безперервно продовжувався та є чинним на час ухвалення цього рішення.
Таким чином, враховуючи дату укладення кредитного договору нараховані позивачем відсотки на підставі ст. 625 ЦК України підлягають списанню, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.
Щодо нарахування процентів судом відзначається таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Отже нарахування ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» процентів за користування кредитом протягом строку надання кредиту за денною процентною ставкою 1% відповідає умовам укладеного договору та не суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому визначаючи розмір суми за процентами слід від заявленої до стягнення суми у розмірі 8345,50 грн. відняти сплачені позичальником грошові кошти безпідставно списані на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 360,00 грн.
Таким чином заборгованість за процентами становить 7985,50 грн. (8345,50 - 360,00). 
Отже, з урахуванням положень зазначених законодавчих норм та встановлених обставин щодо надання кредиту, його умов та фактично сплачених позичальником грошових коштів заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за кредитним договором № 547926-КС-006 від 07.09.2025 становить 17705,50 грн., з яких: тіло кредиту - 8850,00 грн.; проценти за кредитом - 7985,50 грн.; комісія - 870,00 грн.
Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи зазначені ними у заявах по суті справи і заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на суб`єктивному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права з урахуванням судової практики, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не було у повній мірі виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості на суму 17705,50 грн., - суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є частково обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів та розрахунків, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ.
Питання розподілу судових витрат у частині витрат, понесених по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційну частину витрат, понесених останнім по сплаті судового збору за подачу до суду позовної заяви у розмірі 2122,86 грн. (2662,40 х 17705,50 / 22205,50).
Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 547926-КС-006 від 07.09.2025 у розмірі 17705 (сімнадцять тисяч сімсот п`ять) грн. 50 коп.
У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору - 2122 (дві тисячі сто двадцять два) грн. 86 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи:
- позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: б. Лесі Українки, буд. 26 офіс 411, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 41084239;
- відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя       О.А. Кнуров